Справа № 420/3243/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:
1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перебування громадянки ОСОБА_1 - представниці дискримінованої групи громадян України, євреїв та неєвреїв, асоційованих з ними, які виїхали на постійне місце проживання до Ізраїлю - у ситуації забороненой дискримінації порівняно з іншими пенсіонерами. 
Ця заборонена дискримінація полягає у застосуванні до позивачки не передбаченого законодавством порядку поновлення/нарахування/розрахунку пенсії, із протиправним втручанням та безпідставним внесенням змін до її електронної пенсійної справи в режимі “макетної обробки”, без використання стандартних алгоритмів розрахунку пенсії ІКІС ПФУ, у значно меншому фіксованому розмірі, без автоматичних перерахунків, осучаснення й індексації у розмірі, в порядку та у спосіб, не передбачених чинним законодавством на момент нарахування до виплати, зокрема у розрахунках у Відповіді від 05.08.2025 року за № 21845-20533/К-02/8-1500/25.
2. Зобов`язати Відповідача вжити позитивні дії: 
1) Негайно усунути виявлену дискримінацію шляхом: 
- скасування всіх змін, внесених Відповідачем до електронної пенсійної справи Позивачки в режимі “макетної обробки”, як таких, що здійснені у спосіб, не передбачений чинним законодавством та відновлення попередніх значень; 
- скасування результатів протиправних розрахунків пенсії, здійснених із порушенням вимог законодавства, зокрема у Відповіді від 05.08.2025 року за № 21845-20533/К-02/8-1500/25. 
2) Застосувати до Позивачки загальний, передбачений законом порядок поновлення, нарахування та розрахунку пенсії з використанням стандартних алгоритмів програмного забезпечення ІКІС ПФУ, без ручного або “макетного” втручання в електронну пенсійну справу. 
3) Включити Позивачку до кола осіб, яким Відповідач проводить індексацію, автоматичні масові перерахунки, доплати та надбавки до пенсії, відповідно до пенсійного законодавства в редакції, чинній на момент здійснення перерахунку пенсії для фактичної виплати; 
4) Розробити та впровадити заходи щодо недопущення подальшої дискримінації громадян України, які виїхали на постійне проживання за кордон, зокрема позивачки, у тому числі шляхом аналізу внутрішніх практик, співпраці з профільними громадськими організаціями, проведення просвітницької роботи серед працівників територіальних органів Пенсійного фонду України. 
5) Здійснити перерахунок поточної пенсії позивача та недоотриманої пенсії позивачки починаючи 07.10.2009 року, відповідно до статей 27, 28 та частин 2, 3 статті 42, пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20.02.2019 № 124 “Питання проведення індексації пенсій у 2019 році”, саме - в чинній редакції на момент виконання судового рішення, з використанням стандартних алгоритмів програмного забезпечення ІКІС ПФУ, без ручного або “макетного” втручання в електронну пенсійну справу, та здійснити виплату нарахованої пенсії за винятком виплачених відповідачем сум пенсій за вказаний період, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів; 
6) Встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати відповідача подати звіт про його виконання у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що здійснений розрахунок в режимі ручного управління - “Макетна обробка”, є втручанням в електронну пенсійну справу позивачки з метою проведення розрахунків пенсії поза межами загальноприйнятих алгоритмів, а саме не у відповідності до діючого законодавства на момент здійснення розрахунку, що створює ризик внесення неправдивих, неконтрольованих або дискримінаційних рішень, не передбачених законом. Згідно наданого Витягу з електронної пенсійної справи Позивача — "Історія макетної обробки" вбачається, що Відповідачем протиправно застосовано середню заробітну плату “0,0000”. Таким чином, фактичні обставини справи підтверджують, що Відповідач, формально виконуючи рішення суду, фактично застосував до Позивачки особливий дискримінаційний порядок розрахунку та поновлення пенсії через механізм “макетної обробки”, із встановленням режиму “не підлягають МП… у твердому розмірі… довічно”, що виключає застосування загального порядку перерахунку, осучаснення та індексації пенсії. Таке ставлення є дискримінаційним, оскільки суперечить ст. 24 Конституції України, не має правового обґрунтування у пенсійному законодавстві, порушує принцип рівності та заборони дискримінації, закріплений у статті 14 Європейської конвенції з прав людини та статті 1 Протоколу №1 та Протоколу № 12 до Конвенції. Тому позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. 
Ухвалою від 16.02.2026 року позов залишено без руху та роз`яснено позивачу, що виявлені недоліки мають бути усунені шляхом: надання до суду оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 1064,96 грн. 
Ухвалою від 09.03.2026 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
24.03.2026 року від представника відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого останній з позовними вимогами не погоджується та просить у задоволенні позову відмовити. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що рішенням від 04.12.2020 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_1 з 07.10.2009 поновлено виплату пенсії модулем "Макетна обробка" з урахуванням вищезазначених зобов`язань. Головне управління діяло в порядку передбаченому законодавством, обґрунтовано, а тому підстави для задоволення позовної вимоги позивача – відсутні. Крім того, оскільки повноваження щодо призначення пенсії відноситься до компетенції Пенсійного фонду, суд не може підміняти цей орган або перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
27.04.2026 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник зазначив, що Відзив Відповідача не містить жодного спростування ключових фактичних обставин, викладених у позовній заяві: (а) існування електронного повідомлення Директора департаменту пенсійного забезпечення ПФУ від 17.02.2015 №4626/02 40, яким запроваджено «Окремий порядок поновлення виплати пенсії» для осіб, що проживають за кордоном; (б) застосування до Позивачки режиму «макетної обробки» з параметрами « 0,0000» середньої заробітної плати; (в) системного характеру цієї практики та її застосування саме до дискримінованої групи — громадян України, які виїхали на ПМП до Держави Ізраїль. Відповідач фактично визнає застосування до Позивачки «Окремого порядку» — зокрема, прямо підтверджує у відзиві: «Оскільки зобов`язання Постанови виходять за рамки норм чинного законодавства, рішенням від 04.12.2020 Головним управлінням... ОСОБА_1 з 07.10.2009 поновлено виплату пенсії модулем «Макетна обробка» з урахуванням вищезазначених зобов`язань». Це визнання саме по собі є доказом протиправної бездіяльності та дискримінаційного поводження, оскільки: Відповідач — суб`єкт владних повноважень — за власним волевиявленням обрав застосувати не передбачений законом механізм «макетної обробки» замість виконання судового рішення у спосіб, передбачений Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі — «Закон №1058»).
28.04.2026 року представник позивача подав до суду клопотання про витребування доказів (вхід. до суду № ЕС/45899/26 від 29.04.2026), в якому просив: витребувати у Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області такі документи: 1. Належним чином засвідчену виписку з модуля «Історія макетної обробки» з електронної пенсійної справи Позивача (РНОКПП: 1373102004) з відображенням загальної кількості та кожної конкретної операції у ручному режимі, із зазначенням: дати і часу подій; типу змінних параметрів; змісту проведених операцій; назви кожного параметра, його попереднього та нового значення; імені та посади користувача, який вніс відповідні зміни. 2. Копію офіційного запиту Відповідача до центрального апарату ПФУ щодо ініціювання «макетної обробки» пенсійної справи Позивача та лист-відповідь (дозвіл) центрального апарату ПФУ. 3. Листування що підтверджує передачу/повернення справи, із зазначенням дати та адресата. 4. Засвідчену копію повідомлення Директора департаменту пенсійного забезпечення ПФУ від 17.02.2015 №4626/02-40 у повному обсязі. 5. Копії внутрішніх інструкцій та вказівок ПФУ щодо порядку нарахування пенсій особам, які проживають за кордоном, за період з 2009 року по теперішній час.
Ухвалою від 29.05.2026 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Вадима Меламед про витребування доказів (вхід. до суду № ЕС/45899/26 від 29.04.2026) – залишено без задоволення. Цією ж ухвалою клопотання представника позивача Коль Магаль (Гошкович) Світлани Олександрівни – адвоката Вадима Меламед про витребування доказів (вхід. до суду № ЕС/45899/26 від 29.04.2026) – повернуто заявнику без розгляду.
Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон, наявним в матеріалах пенсійної справи, та отримує пенсію за віком. 
02.10.2000 року ОСОБА_1 виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де була прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.03.2017 року у адміністративній справі №815/6828/17 позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі задоволено частково. 
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.03.2018 року по справі № 815/6828/17 скасовано, прийнято по справі нову Постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі поновити нарахування та виплату раніше призначеної пенсії за віком ОСОБА_1 в раніш встановленому розмірі з 26.06.2017 року, а в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на підставі документів, що додані до заяви, з дати її звернення, а саме: з 28.07.2017 року, позовні вимоги щодо зобов`язання поновити виплату пенсії за період з 07.10.2009 року по 25.06.2017 року, здійснення індексації та компенсації, - залишено без розгляду. 
Постановою Верховного суду від 29.07.2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 року скасовано, ухвалено постанову про часткове задоволення позову та зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі провести ОСОБА_1 поновлення та виплату пенсії за віком з 07.10.2009 року відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, з компенсацією втрати частини доходів.
13.07.2018 року на підставі заяви представника позивача В.Б. Меламеда від 22.06.2018 року виплату пенсії ОСОБА_1 переведено на рахунок в АТ “Ощадбанк”.
Згідно листа Начальника відділу з питань виплати пенсій №16, наявного в матеріалах пенсійної справи, починаючи з 01.06.2019 року банківською установою “Ощадбанк” поверталися кошти у зв`язку з невідповідністю РНОКПП отримувача, та факт того, що пенсія до 01.06.2019 року отримувалася позивачем визнається сторонами
Листом від 07.11.2019 року №2272/04-18 відділу з питань виплати пенсій №16 Управління з питань виплати пенсій ГУ ПФУ в Одеській області повідомило представника позивача ОСОБА_2 , що виплата пенсії через АТ “Ощадбанк” призупинена “до з`ясування” з 01.11.2019 року, оскільки ОСОБА_1 фактично не проживає на території України, та нею не надавалися відповідні документи щодо виплати її пенсії.
21.01.2020 року представника позивача В.Б. Меламед направив до відповідача адвокатський запит щодо перерахування сум пенсії належних ОСОБА_1 на її особистий банківський рахунок, до якого, зокрема, додано оригінал апостильованої довіреності представників разом з оригіналом заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії на банківський рахунок.
31.01.2020 року ГУ ПФУ в Одеській області листом №1500-0301-8/1211 повідомило представника позивача В.Б. Меламеда, що оскільки пенсія виплачувалася за довіреністю та заяву щодо подовження виплати пенсії ОСОБА_1 не надала, починаючи з 01.11.2019 року виплату пенсії призупинено. Питання щодо відновлення та виплату пенсії через банківську установу можливо розглянути за умови особистого звернення ОСОБА_1 та надання відповідної заяви.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року по справі № 420/3535/20, зобов`язано ГУПФ України в Одеській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 та виплатити усі неотримані ОСОБА_1 пенсійні виплати, починаючи з 01 червня 2019 року, в порядку ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV.
Представника позивача В.Б. Меламед направив до відповідача заяву, в якій просив надати наступні документи та відомості: - Копію офіційного запиту до Пенсійного фонду України щодо ініціювання обробки пенсійної справи за допомогою модуля “макетна обробка”. - Лист-відповідь (дозвіл) Пенсійного фонду України, на підставі якого була дозволена ручна (макетна) обробка пенсійної справи Позивача. - Витяг з електронної пенсійної справи Позивача — "Історія макетної обробки" з повною інформацією: дата і час подій, тип змінних параметрів, зміст проведених операцій, назва кожного параметра, його попереднє та нове значення, а також ім`я користувача (працівника), який вніс відповідні зміни.
ГУ ПФУ в Одеській області листом від 05.08.2025 року за № 21845-20533/К-02/8-1500/25, повідомлено, що Постанова Верховного Суду від 29.07.2020 року по справі №815/6828/17 виходить за рамки чинного законодавства, рішенням від 04.12.2020 року ОСОБА_1 з 07.10.2009 року поновлено виплату пенсії модулем “Макетна обробка” з урахуванням зобов`язань. 
Вирішуючи даний спір, суд зазначає таке.
Приписами статті 46 Конституції України, визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема: 1) права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; 6) основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки; 12) організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до абз.3 ч.2 ст.27 Закону розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.
Частинами 1 та 2 ст.42 Закону передбачено, що пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.
Частинами 1 та 2 ст.42 Закону №1058-ІV передбачено, що пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.
Крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, у разі якщо величина середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, за минулий рік зросла, з 1 березня поточного року розмір пенсії підвищується на коефіцієнт, що відповідає не менш як 20 відсоткам темпів зростання середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні порівняно з попереднім роком, крім випадків, коли підвищення пенсійних виплат за минулий рік перевищило цей коефіцієнт. Якщо коефіцієнт підвищення пенсійних виплат у минулому році був менший, ніж зазначений у цій частині, то збільшення пенсій здійснюється з урахуванням попереднього підвищення.
Розділ XV Закону №1058-ІV доповнено пунктом 4-3 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII від 03.10.2017 року, відповідно до якого пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01.10.2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.
Також постановою Кабінету Міністрів України «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» від 20.02.2019 №124 установлено, що у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до ч.2 ст.42 Закону №1058-ІV затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17.
Постановою Кабінету Міністрів України «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» від 20.02.2019 №124 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до ч.2 ст.42 Закону №1058-ІV (далі Порядок №124), яким визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії відповідно до ч.2 ст.42 Закону №1058-ІV.
В подальшому, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2020 року №251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» (далі Постанова №251) установлено, що у 2020 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 року №127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» (далі - Постанова № 127) було установлено, що у 2021 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» проводиться з 1 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі - Постанова № 118) з 01 березня 2022 року було установлено, що перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14.
Пунктом 3 розділу Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 2023 рік зупинено дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». У свою чергу пунктом 8 розділу Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що у 2023 році, зокрема, частина друга статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застосовуються у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України.
З метою реалізації пункту 8 розділу Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» Кабінет Міністрів України 24 лютого 2023 року прийняв постанову № 168, пунктом 1 якої було установлено, що з 01 березня 2023 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі - Постанова № 185) з 01 березня 2024 року було установлено, що перерахунок пенсій згідно з Порядком №124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 (пункт 1).
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» (далі Постанова №209) установлено, що з 1 березня 2025 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,115.
Таким чином, протягом усього періоду існування спірних правовідносин норми Закону № 1058-IV у тій чи іншій редакції передбачали перерахунок раніше призначених пенсій з метою забезпечення індексації пенсії, який проводиться щороку, тож відповідач на виконання рішення суду повинен був автоматично розрахувати пенсію позивача за матеріалами пенсійної справи з урахуванням підвищень (щорічної індексації).
Суд вказує, що, застосовуючи до пенсійних виплат позивача позначку «не підлягає масовому перерахунку, призначені за рішенням суду в твердому розмірі», відповідачем на підтвердження своїх дій не надано рішення суду, згідно з яким відповідача зобов`язано призначити пенсію позивачу саме в твердому розмірі.
Суд зазначає, що з дня поновлення виплати пенсії на підставі рішення суду позивач користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно з вимогами Закону України № 1058-IV, будь-яких обмежень його прав, як пенсіонера, якому поновлено виплату пенсії за рішенням суду, наведеним Законом не встановлено.
Таким чином, перерахунок пенсій здійснюватиметься автоматизованим способом за матеріалами пенсійних справ, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Виконання вимог закону, в тому числі, щодо проведення підвищення та перерахунку пенсій є обов`язком відповідача.
Відтак, відповідачем допущені протиправні дії щодо невиплати позивачу пенсії за віком у законодавчо встановлених розмірах, з урахуванням збільшення розмірів мінімальної пенсії за віком.
Отже, позивач отримав право на поновлення пенсії за віком, відтак відповідач зобов`язаний це право реалізовувати шляхом проведення послідуючих перерахунків, незалежно від того, призначена пенсія добровільно чи за рішенням суду.
Суд зазначає, що відповідно до розрахунку наявного в матеріалах справи, страховий стаж позивача складає 40 років 2 місяці 20 днів, проте відповідач вирішуючи питання про нарахування позивачу пенсії з невідомих підстав розрахував її у розмірі 3100 грн. довічно, що навіть не відповідає мінімально встановленому в Україні розміру пенсії.
При цьому, з наданих до суду копій пенсійної справи слідує, що пенсія позивач не перераховувалась починаючи з 15.07.2021 року, що не узгоджується з вищевикладеними приписами чинного законодавства. 
Вирішуючи питання про поновлення нарахування та виплати позивачу пенсії з 07.10.2009 р., відповідач зобов`язаний був розрахувати пенсію позивача відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в т.ч. враховуючи заробітну плату (дохід) позивача, розмір стажу (коефіцієнт стажу), тощо, а також в обов`язковому порядку врахувати усі зміни у законодавстві України, які були спрямовані на проведення перерахунків та підвищення пенсій громадянам України.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо встановлення позивачу пенсії в сталому розмірі - довічно є очевидно протиправними та такими, що прямо суперечить вимогам чинного законодавства України.
Також, суд звертає увагу, що в протоколі від 07.12.2020 року про перерахунок пенсії в графі вид перерахунку зазначено – макетна обробка,коефіцієнт стажу без урахування кратності – 0, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності – 0.
Проте, перерахунок пенсій повинен здійснюватися автоматизованим способом за матеріалами пенсійних справ, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Виконання вимог закону, в тому числі щодо проведення підвищення та перерахунку пенсій, є обов`язком відповідача.
Щодо позовних вимог про припинення дискримінації, суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статтею 1 Закону України від 06.09.2012 № 5207-VI "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" (далі - Закон № 5207), дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.05.2018 у справі № 800/191/17 зазначено, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, з метою з`ясування обставин існування дискримінації у конкретній ситуації застосовується триступеневий тест: по-перше, виявлення двох категорій осіб, які є порівнюваними та відмінними, оскільки відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дискримінація передбачає належність людини до певної групи; по-друге, встановлення, чи дійсно члени цих двох груп оцінюються по-різному; і, по-третє, якщо так, то чи для цього є об`єктивні, обґрунтовані підстави.
Отже, факт дискримінації може бути встановлений лише у випадку, коли розрізнення у ставленні до особи вмотивоване притаманною їй певною персональною ознакою (постанова Верховного Суду від 31.07.2018 у справі № 127/4952/17).
Суд зазначає, що за наслідком розгляду справи жодної дискримінації по відношенню до позивача не встановлено, а позивачем наявності такої дискримінації не доведено, жодних доказів щодо існування дискримінації по відношенню до позивача суду не надано.
Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про розроблення та впровадження заходів щодо недопущення подальшої дискримінації громадян України, які виїхали на постійне проживання за кордон, зокрема позивачки, у тому числі шляхом аналізу внутрішніх практик, співпраці з профільними громадськими організаціями, проведення просвітницької роботи серед працівників територіальних органів Пенсійного фонду України, оскільки завданням адміністративного судочинства є захист права та законних інтересів осіб, які звертаються за судовим захистом. При цьому, суд не може перебирати на себе функції законодавчої та виконавчої гілок влади, оскільки буде порушено конституційний принцип поділу державної влади в Україні на законодавчу, виконавчу та судову.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести виплату пенсію з компенсацією втрати частини доходу, суд зазначає наступне.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 (далі - Порядок №159).
Відповідно до статті 1 Закону №2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Статтею 2 вказаного Закону зазначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Згідно зі статтею 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Статтею 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2001 року № 159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).
Пункти 1, 2 Порядку №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.
У пункті 4 Порядку №159 прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Суд враховує, що відповідно до постанови Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 29.03.2023 р. у справі №120/9475/21-а зазначено, що з посиланням на аналогічні висновки, сформульовані у постановах Верховного Суду України від 11.07.2017 р. №21-2003а16, Верховного Суду від 22.06.2018 р. у справі №810/1092/17 та від 13.01.2020 р. у справі №803/203/17, Верховний Суд у справі №240/11882/19 висновував, що зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Таким чином, з урахуванням наявності факту невиплати позивачу сум пенсії, суд дійшов висновку, що така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача слід задовольнити шляхом: зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області скасувати всі зміни, внесені до електронної пенсійної справи ОСОБА_1 в режимі “макетної обробки”, як таких, що здійснені у спосіб, не передбачений чинним законодавством, та застосувати загальний, передбачений законом порядок поновлення, нарахування та розрахунку пенсії ОСОБА_1 з використанням стандартних алгоритмів програмного забезпечення ІКІС ПФУ, без ручного або “макетного” втручання в електронну пенсійну справу, з проведенням індексації, автоматичних масових перерахунків, доплат та надбавок до пенсії, відповідно до пенсійного законодавства в редакції, чинній на момент здійснення перерахунку пенсії; та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок поточної пенсії та недоотриманої пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 07.10.2009 року, відповідно до статей 27, 28 та частин 2, 3 статті 42, пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20.02.2019 № 124 “Питання проведення індексації пенсій у 2019 році”, з використанням стандартних алгоритмів програмного забезпечення ІКІС ПФУ, без ручного або “макетного” втручання в електронну пенсійну справу, та здійснити виплату нарахованої пенсії, із нарахуванням компенсації втрати частини доходів, з урахуванням раніше виплачених сум.
Щодо встановлення судового контролю за заявою позивача суд зазначає таке.
Частиною 1 ст.382 КАС України передбачено, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно частини 5 вказаної статті за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання.
За викладених обставин, враховуючи категорію справи, суд доходить висновку про обґрунтованість заяви позивача про встановлення судового контролю.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до задоволених позовних вимог.
Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань слід стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 532,48 грн (1064,96 грн / 2).
Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд, 

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до  Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ 20987385) – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії, у тому числі не встановлення індексацій, доплат та надбавок до пенсії, та не проведення масових перерахунків, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області скасувати всі зміни, внесені до електронної пенсійної справи ОСОБА_1 в режимі “макетної обробки”, як таких, що здійснені у спосіб, не передбачений чинним законодавством, та застосувати загальний, передбачений законом порядок поновлення, нарахування та розрахунку пенсії ОСОБА_1 з використанням стандартних алгоритмів програмного забезпечення ІКІС ПФУ, без ручного або “макетного” втручання в електронну пенсійну справу, з проведенням індексації, автоматичних масових перерахунків, доплат та надбавок до пенсії, відповідно до пенсійного законодавства в редакції, чинній на момент здійснення перерахунку пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок поточної пенсії та недоотриманої пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 07.10.2009 року, відповідно до статей 27, 28 та частин 2, 3 статті 42, пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20.02.2019 № 124 “Питання проведення індексації пенсій у 2019 році”, з використанням стандартних алгоритмів програмного забезпечення ІКІС ПФУ, без ручного або “макетного” втручання в електронну пенсійну справу, та здійснити виплату нарахованої пенсії, із нарахуванням компенсації втрати частини доходів, з урахуванням раніше виплачених сум.
У решті позову – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 532,48 грн (п`ятсот тридцять дві гривні 48 копійок).
Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів