ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002, тел. (0412) 48 16 20,
e-mail: inbox@zt.arbitr.gov.ua, web: https://zt.arbitr.gov.ua,
код ЄДРПОУ 03499916 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 р. 		Справа № 910/14118/25 	

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Кравець С.Г., 
секретаря судового засідання: Виговської Д.Ю.,
за участю представників сторін:
від позивача: Слободенюк О.Б. - виписка з ЄДРЮОФОПГФ,
від відповідача: не з`явився,
від третьої особи: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі за правилами загального 
позовного провадження справу
за позовом Державної установи "Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх
справ України"
до Дочірнього підприємства "Будівельник" Товариства з обмеженою відповідальністю
"В.А.П"
за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на
стороні позивача: Фізичної особи-підприємця Гаврикова Олексія Павловича
про стягнення 17 161,98грн.

Процесуальні дії по справі.
Державна установа "Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України" звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства "Будівельник" Товариства з обмеженою відповідальністю "В.А.П." та Фізичної особи-підприємця Гаврикова Олексія Павловича про стягнення збитків у розмірі 17 161,98грн, а також судових витрат.
Господарський суд міста Києва ухвалою від 18.11.2025 передав позовну заяву Державної установи "Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України" до Дочірнього підприємства "Будівельник" Товариства з обмеженою відповідальністю "В.А.П." та Фізичної особи-підприємця Гаврикова Олексія Павловича про стягнення 17 161,98грн за підсудністю до Господарського суду Житомирської області.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2026 апеляційну скаргу Державної установи "Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 у справі №910/14118/25 залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 у справі №910/14118/25 залишено без змін.
02.02.2026 на поштову адресу Господарського суду Житомирської області надійшли матеріали справи №910/14118/25.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2026 справу №910/14118/25 розподілено для розгляду судді Кравець С.Г.
Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 09.02.2026 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено заявнику 5-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання заяви у якій чітко викласти зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів та заявлених сум відповідно до вимог пункту 4 частини 3 ст.162 ГПК України. Надати докази надіслання цієї заяви іншим учасникам справи.
16.02.2026 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява, яка сформована в системі "Електронний суд" 13.02.2026, про усунення недоліків позовної заяви, у якій останній просить прийняти позовну заяву до розгляду та залучити до участі у справі третьою собою, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Фізичну особу-підприємця Гаврикова О.П.
До вказаної заяви додано копію уточненої позовної заяви, у прохальній частині якої позивач просить стягнути з Дочірнього підприємства "Будівельник" Товариства з обмеженою відповідальністю "В.А.П." на користь Державної установи "Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України" грошові кошти у розмірі 17 161,98грн, а також судовий збір.
Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 18.02.2026 уточнену позовну заяву Державної установи "Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України" до Дочірнього підприємства "Будівельник" Товариства з обмеженою відповідальністю "В.А.П" про стягнення коштів у розмірі 17 161,98грн прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №910/14118/25 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.03.2026.
Ухвалою від 18.03.2026 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Фізичну особу-підприємця Гаврикова Олексія Павловича. Відкладено підготовче засідання на 13.04.2026. Роз`яснено третій особі право подати письмові пояснення щодо суті позовних вимог. Роз`яснено відповідачу право подати протягом 5 днів з моменту отримання ухвали заперечення на відповідь на відзив.
Ухвалою від 13.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено вказану справу до судового розгляду по суті на 14.05.2026.
Відповідач та третя особа повноважних представників у судове засідання 14.05.2026 не направили, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про що свідчать: довідка про доставку ухвали суду від 13.04.2026 до електронного кабінету відповідача (на звороті а.с.98, т.2) та список згрупованих відправлень, згідно з яким третій особі направлялася ухвала суду від 13.04.2026 (т.2, а.с.99).
Представник позивача вважав за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності інших учасників справи.
Суд наголошує, що відсутність представників відповідача та третьої особи, відповідно до положень статті 216 ГПК України, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, тому справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення представників не перешкоджає вирішенню спору.
Згідно з частиною 1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи те, що суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача та третьої особи про час та місце розгляду справи для забезпечення явки останніх в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів, а їх неявка в засідання суду не перешкоджає розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами.
Представник позивача у судовому засіданні 14.05.2026 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у уточненій позовній заяві, просив задовольнити позов.
У судовому засіданні 14.05.2026 оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на завищення відповідачем обсягу виконаних робіт за договором підряду №170 від 01.06.2021, внаслідок чого позивачу задано збитки на суму 17 161,98грн. Позивач доводить, що відповідач вказав недостовірну інформацію про обсяги виконаних робіт в актах форми КБ-2в, оскільки частина робіт, вказаних у актах, фактично не виконувалась, що встановлено аудиторською перевіркою та будівельно-технічним експертним дослідженням. Зокрема, завищені обсяги робіт вказано в акті приймання виконаних будівельних робіт №3 за серпень 2021 року (пункти 3 та 4 розділу "Покрівля"), а їх вартість у повному обсязі сплачена позивачем. Перелік завищених робіт відображено в таблиці 2 "Встановлені невідповідності" висновку, а також в акті контрольного обміру робіт з капремонту покрівлі квартирного (багатоповерхового) будинку Департаменту внутрішнього аудиту МВС України до висновку аудиторського звіту №17/2 від 23.02.2023. Позивач доводить, що протиправна поведінка відповідача виражається у порушенні пунктів 13.1, 13.2, 13.5 договору, оскільки останній вказав недостовірну інформацію про обсяги виконаних робіт в актах форми КБ-2в, тобто завищив обсяг робіт, які були вказані як виконані, але фактично ним не виконувались (т.2, а.с.22-28).
У відзиві від 05.03.2026 на позовну заяву відповідач не погоджується з позовними вимогами у повному обсязі, з огляду на відсутність у діях відповідача складу цивільного правопорушення. Зазначає, що підписання актів форми КБ-2в та КБ-3 без зауважень свідчить про належне виконання підрядником своїх зобов`язань, а замовник втрачає право посилатися на недоліки, які могли бути виявлені під час приймання робіт. Після підписання актів приймання замовник не вправі перекладати власні прорахунки на підрядника. Позивач самостійно прийняв рішення про оплату, перевірив акти, мав технічний нагляд і не висловлював заперечень протягом тривалого часу. Будівельно-технічне експертне дослідження від 31.07.2025 проведено через майже чотири роки після завершення робіт та їх приймання. Відповідач вважає, що такий часовий проміжок унеможливлює об`єктивну та достовірну оцінку фактичних обсягів робіт станом на 2021 рік. Крім того, позивач не повідомив відповідача про проведення експертизи, що є порушенням ст.78, 82 ГПК України. Посилаючись на наведене вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на експертному висновку та аудиторських даних, які не є належними доказами вини відповідача. У зв`язку з цим відповідач просить відмовити у задоволені позову у повному обсязі (т.2, а.с.41-43).
У відповіді від 11.03.2026 на відзив позивач зазначає, що він не має спеціальних знань у сфері будівництва та не може самостійно встановити відповідність фактичних обсягів робіт проектно-кошторисній документації. Саме з цієї причини для встановлення фактичних обсягів виконаних робіт було проведено будівельно-технічне експертне дослідження. Доводить, що у даній справі наявні всі елементи відповідальності: порушення зобов`язання (відповідач включив до звітної документації обсяги робіт, які він не виконував); збиток (позивач втратив бюджетні кошти, а відповідач отримав бюджетні кошти); причинно-наслідковий зв`язок (протиправні дії відповідача спричинили збиток позивачу); вина відповідача (останній, згідно умов договору як підрядник складав звітну документацію щодо обсягів та вартості виконаних робіт). Позивач доводить, що усі доводи відповідача, викладені у відзиві, є безпідставними та такими, що не спростовують встановленого експертним дослідженням факту завищення обсягів виконаних робіт (т.2, 55-56).
Доводи відповідача, які містяться у запереченнях від 23.03.2026, майже у повній мірі перекликаються з доводами, які наведені ним у відзиві на позов (т.2, а.с.80-81).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Згідно з інвентарною карткою обліку об`єкта основних засобів №ОЗ935178 на балансі Державної установи "Центр обслуговування підрозділів МВС України" перебуває гуртожиток, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Молдовська, буд. 3 (т.1, а.с.27-28).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, власником гуртожитку є Міністерство внутрішніх справ України, а правокористувачем є Державна установа "Центр обслуговування підрозділів МВС України" з правом оперативного управління (т.1, а.с.23-26).
01.06.2021 між Державною установою "Центр обслуговування підрозділів МВС України" (замовник) та Дочірнім підприємством "Будівельник" Товариства з обмеженою відповідальністю "В.А.П" (підрядник) укладено договір підряду №170 від 01.06.2021 (далі - договір підряду) (т.1, а.с.30-38).
Пунктом 1.1 договору підряду передбачено, що замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до проектно-кошторисної документації та умов договору виконати Капітальний ремонт покрівлі квартирного (багатоповерхового) будинку - гуртожитку МВС України за адресою: м. Київ, вул. Молдовська, 3.
Склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначені проектно-кошторисною документацією, яка є невід`ємною частиною договору (п.1.2 договору підряду).
У п.3.1 договору підряду передбачено, що загальна вартість договору визначена на підставі твердої договірної ціни і складає 1 420 587,91грн без ПДВ.
Згідно з п.13.1 договору підряду, розрахунок за виконані роботи здійснюються поетапно за фактично виконані роботи підрядником, на підставі акта приймання виконаних робіт форми КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт та витрати форми КБ-3, підписаних уповноваженими представниками сторін.
26.08.2021 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору підряду, у зв`язку із зменшенням обсягів робіт та їх коригуванням, якою зменшили вартість договору на 114 139,42грн та виклали п.3.1 договору підряду в наступній редакції: "Загальна вартість договору визначена на підставі твердої договірної ціни і складає 1 306 448,49грн без ПДВ (т.1, а.с.61).
У зв`язку із внесенням змін до договору, у новій редакції викладено: договірну ціну (додаток №2), зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва (додаток №3), дефектний акт (додаток №4), локальний кошторис (додаток №5), підсумкову відомість ресурсів (додаток №6) (т.1, а.с.62-79).
Між Державною установою "Центр обслуговування підрозділів МВС України" (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Гавриковим Олексієм Павловичем (виконавець) укладено договір про здійснення технічного нагляду у будівництві №176 від 01.06.2021 (далі - договір технічного нагляду), яким передбачено надання послуг із здійснення технічного нагляду за виконанням робіт на об`єкті "Капітальний ремонт покрівлі квартирного (багатоповерхового) будинку - гуртожитку МВС України за адресою: м. Київ, вул. Молдовська, 3" (т.1, а.с.142-149).
Виконані підрядником (відповідачем) роботи на загальну суму 1 306 448,49грн прийняті замовником (позивачем) у повному обсязі відповідно до актів форми №КБ-2в, а саме: №1 за липень 2021 року на суму 386 581,51грн (т.1, а.с.51-54), №2 за липень 2021 року на суму 627 434,71грн (т.1, а.с.87-90), №3 за серпень 2021 року на суму 292 432,27грн (т.1, а.с.91-96).
Позивачем сплачено на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 1 306 448,49грн, відповідно до платіжних доручень: №2626 від 19.07.2021 на суму 386 581,51грн; №2845 від 09.08.2021 на суму 627 434,71грн; №3006 від 26.08.2021 на суму 292 432,27грн (т.1, а.с.130-138).
Департаментом внутрішнього аудиту МВС України здійснено внутрішній аудит діяльності Державної установи "Центр обслуговування підрозділів МВС України" за період з 01.01.2020 по 31.12.2022 за результатами якого складено аудиторський звіт №17/2 від 23.02.2023, у якому встановлено завищення підрядником обсягів виконаних робіт на об`єкті у сумі 17 161,98грн (т.1, а.с.105, 186-193).
У зв`язку з наведеним, позивач надіслав на адресу відповідача лист №30/795 від 20.03.2023, яким повідомив останнього про аудиторську перевірку та про виявлені завищення обсягів виконаних робіт. Лист містив вимогу про повернення позивачу коштів в розмірі 17 161,98грн (т.1, а.с. 139-140; докази направлення а.с.141). 
Відповідач кошти не повернув, відповіді на лист не надав.
Державна установа "Центр обслуговування підрозділів МВС України" звернулася з листом №709/30-2025 від 26.03.2025 до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України з метою проведення будівельно-технічного експертного дослідження (т.1, а.с.165-166).
У висновку Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №ЕД-19-25/20653-БТ від 31.07.2025, складеного за результатом проведення експертного дослідження, зазначено, що обсяги та вартість фактично виконаних робіт з капітального ремонту покрівлі квартирного (багатоквартирного) будинку відповідно до дефектного акту та кошторисної документації, затвердженої договором №170 від 01.06.2021 частково не відповідають відомостям наведеним у первинній, звітній документації, невідповідності наведено у дослідницькій частині цього висновку експертного дослідження (т.1, а.с.168-183). У даному висновку зазначено, що сума завищення вартості будівельних робіт за рахунок включення до звітної документації завищених показників об`ємів виконаних робіт та витрат становить 17 161,98грн.
Позивач доводить, що відповідач вказав недостовірну інформацію про обсяги виконаних робіт в актах форми КБ-2в і частина робіт, вказаних в цих актах фактично не виконувалась, що встановлено аудиторською перевіркою та будівельно-технічним експертним дослідженням, внаслідок чого позивачу завдано збитків у розмірі 17 161,98грн, які останній просить стягнути з відповідача.

Норми права та мотиви, якими керувався суд при ухваленні рішення. 
Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст.15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з п.8 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
За приписами ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.
Частина 1 ст.875 ЦК України передбачає, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.
Згідно ст.877 ЦК України, підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.
Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.
Частинами 1, 2 ст.883 Цивільного кодексу України передбачено, що підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору, якщо не доведе, що ці порушення стались не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.
Відповідно до ч.2 ст.852 Цивільного кодексу України, за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Згідно ч.3 ст.858 Цивільного кодексу України, якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.
Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з п.4 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч.1 ст.623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як встановлено судом, 01.06.2021 між Державною установою "Центр обслуговування підрозділів МВС України" (замовник/позивач) та Дочірнім підприємством "Будівельник" Товариства з обмеженою відповідальністю "В.А.П" (підрядник/відповідач) укладено договір підряду №170 від 01.06.2021, відповідно до п.1.1 якого, замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до проектно-кошторисної документації та умов договору виконати наступні роботи: Капітальний ремонт покрівлі квартирного (багатоповерхового) будинку - гуртожитку МВС України за адресою: м. Київ, вул. Молдовська, 3.
На виконання умов договору підряду №170 від 01.06.2021 між сторонами підписано акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в: №1 за липень 2021 року на суму 386 581,51грн, №2 за липень 2021 року на суму 627 434,71грн та №3 за серпень 2021 року на суму 292 432,27грн. 
Однак, як свідчать наявні матеріали, за наслідками виконання вищевказаного договору, хоча й були складені акти приймання виконаних будівельних робіт де, серед іншого, включено вартість контррейки (п.4) та укладання по фермах прогонів із бруса (контррейки) (п.3), проте їх зміст не відповідає фактично виконаному обсягу робіт, оскільки до акту приймання виконаних будівельних робіт №3 за серпень 2021 були внесені обсяги робіт (п.3, п.4), які були передбачені, але які фактично не були виконані відповідачем.
Факт завищення обсягів виконаних робіт на загальну суму 17 161,98грн встановлено у ході аудиту, за результатами комісійного обстеження стану виконання договору підряду №170 від 01.06.2021, що підтверджується аудиторським звітом Департаменту внутрішнього аудиту МВС України за результатами внутрішнього аудиту Державної установи "Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України" за період з 01.01.2020 по 31.12.2022 (т.1, а.с.186-193).
Контрольним обміром робіт з капітального ремонту покрівлі (багатоповерхового) будинку (договір від 01.06.2021 №170) встановлено найменування робіт (матеріалів, виробів, конструкцій): по Акту приймання виконаних будівельних робіт №3 за серпень 2021: укладання по фермах прогонів із бруса (контррейки) - 2,085 м3, контррейка 25х100 - 834м/п; виконані роботи по акту прийому виконаних робіт та фактично, а також вирахувано суму розбіжностей, яка становить 17 161,98грн (т.1, а.с.105).
Позивач надсилав відповідачу листа від 20.03.2023 №30/795, у якому повідомляв про проведення аудиту та встановлення факту завищення обсягів виконаних робіт на загальну суму 17 161,98грн, які просив повернути на рахунок позивача (т.1, а.с.139-140). Даний лист відповідач одержав 30.03.2023 (т.1, а.с.141). Відповіді відповіді на вказаний лист не надав, кошти не сплатив.
Поряд з цим, позивачем надано до матеріалів справи висновок експертного дослідження Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС №ЕД-19-25/20653-БТ від 31.07.2025, яким також встановлено завищення ДП "Будівельник" ТОВ "В.А.П" вартості будівельних робіт по акту приймання виконаних будівельних робіт №3 за серпень 2021 року, а саме: вартість контррейки - п.4; укладання по фермах прогонів із бруса (контррейки) - п.3 (т.1, а.с.168-185). 
За результатами проведення розрахунку вартості завищення виконаних будівельних робіт із застосуванням розрахункових показників загальновиробничих витрат, прибутку будівельних організацій, адміністративних витрат та податків, величина завищення вартості будівельних робіт становить 17 161,98грн. Після перерахунку фактичних обсягів робіт встановлено, що вартість фактично виконаних робіт складає: 386 581,51грн + 627 434,71грн + 292 432,27грн = 1 306 448,49грн.
Дане дослідження проводилось на замовлення позивача головним судовим експертом відділу будівельних досліджень та оціночної діяльності Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС Войналовичем Д.П., який має вищу будівельно-технічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення будівельно-технічних експертиз за спеціальністю 10.6 "Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів" (свідоцтво №16990, видане ЕКК МВС України 05.06.2019, продовжено до 31.12.2026 рішення ЕКК МВС України 08.06.2021), стаж експертної роботи з 2019 року. Дослідження проводилось методом зіставлення результатів натурного огляду та аналізу наданих на дослідження матеріалів з вимогами нормативної документації, чинної на території України в галузі будівництва на момент проведення дослідження та створення об`єкта будівництва та в обсязі наданих на дослідження документів. Під час дослідження експертом виконувались контрольні заміри, здійснювалась фотофіксація, складався акт огляду об`єкта дослідження. Висновок не містить будь-яких застережень щодо неможливості проведення дослідження, у зв`язку з часовими проміжками після виконання робіт. 
Дане експертне дослідження оцінене судом як письмовий доказ у сукупності з іншими матеріалами справи. Обставин, які б свідчили про суперечність висновку іншим матеріалам справи, відповідачем в розумінні статей 76-79 ГПК України, не доведено. 
Суд зазначає, що сторони мають право надати суду докази на спростування висновку, клопотати про виклик експерта до суду, про призначення судової експертизи, тощо. Відповідач не був позбавлений можливості подати власний висновок.
Водночас, під час розгляду справи жодних належних та допустимих доказів на спростування встановлених аудитом та експертом обсягів та вартості завищення виконаних робіт відповідачем надано не було, жодних клопотань про виклик експерта до суду (з наведенням конкретних питань, які потребують роз`яснення експертів у судовому засіданні) та (або) про призначення судової експертизи, тощо відповідачем не заявлено.
Посилання відповідача на те, що позивач не повідомив відповідача про проведення експертизи, що є порушенням 82 ГПК України, суд вважає некоректним, оскільки дана стаття регулює питання огляду доказів за їх місцезнаходженням судом. Також Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 №1950/5), не передбачено обов`язку експерта або замовника експертного дослідження повідомляти про проведення експертизи будь-яких інших осіб. 
Акти приймання виконаних будівельних робіт до договору №170, у тому числі Акт №3 за серпень 2021, підписано інженером технічного нагляду ФОП Гавриковим О.П. з яким позивач уклав договір про здійснення технічного нагляду у будівництві №176 від 01.06.2021 з урахуванням додаткової угоди №1 від 07.09.2021 (т.1, а.с. 142-155).
23.03.2023 позивач направив ФОП Гаврикову О.П. претензію №30/839, у якій повідомив про проведення аудиту та встановлення факту завищення обсягів виконаних робіт по договору підряду №170 від 27.01.2023. Зважаючи на те, що підрядником допущено факт завищення обсягів виконаних робіт, виконавець за договором про здійснення технічного нагляду у будівництві №176 від 01.06.2021 - ФОП Гавриков О.П. не забезпечив якісний технічний нагляд, чим порушив умови договору та п.7 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2007 №903. Відповідно до п.9.3 договору, 526, 629 ЦК України, ст. \193, 222, 230, 231, 232 ГК України, за порушення зобов`язань за договором, ФОП Гаврикову О.П. запропоновано сплатити штраф у розмірі 20% вартості неякісних робіт, який становить 249,93грн (т.1, а.с.159-160).
У відповіді від 18.04.2023 на претензію ФОП Гавриков О.П. повідомив, що перевірка проводилась без участі підрядника та інженера з технічного нагляду, тому просив надати акт контрольного обміру робіт по об`єкту та додатково створити робочу комісію із залученням всіх зацікавлених сторін - замовника, підрядника, інженера з тех. нагляду (т.1, а.с.161-162).
Водночас, ФОП Гавриков О.П. на виконання листа претензії №30/839 від 23.03.2023 сплатив на рахунок позивача 26.04.2023 суму штрафу в розмірі 249,93грн, про що свідчить квитанція №5Х00-6Т87-Х14С-КР06 від 26.04.2023 (т.1, а.с.164). 
Суд не виключає можливості здійснення помилки інженером технічного нагляду під час приймання робіт, однак це не звільняє відповідача від відповідальності за неналежне виконання зобов`язань та відшкодування збитків. 
Згідно з ч.1 ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України, збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право (ч.3 ст.22 ЦК України). 
Відповідно до ч.2 ст.20 Господарського кодексу України (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин), кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, відшкодування збитків.
Оплата позивачем вартості невиконаних робіт фактично є втраченим майном, оскільки сума завищення сплачена за відсутності підстав для даної оплати.
При цьому позивач втратив можливість розпоряджатися даними коштами, оскільки вони фактично перебувають у відповідача.
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправної поведінкою та збитками; вина правопорушника.
Так, протиправна поведінка ДП "Будівельник" ТОВ "В.А.П" виразилась у частковому невиконанні усього обсягу робіт та у невідповідності виконаних робіт, передбачених у акті виконаних робіт №3 форми КБ-2в за серпень 2021, по якому було зайво сплачено кошти на загальну суму 17 161,98грн (т.1, а.с.135).
Завдані збитки, за результатами протиправної поведінки ДП "Будівельник" ТОВ "В.А.П" підтверджуються аудиторським звітом Департаменту внутрішнього аудиту МВС України за результатами внутрішнього аудиту Державної установи "Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України" за період з 01.01.2020 по 31.12.2022 та висновком експертного дослідження Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС №ЕД-19-25/20653-БТ від 31.07.2025.
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, як обов`язкова умова за заподіяні збитки, полягає в тому, що завдана позивачу шкода у розмірі 17 161,98грн є об`єктивним наслідком протиправної поведінки підрядника, що виразилось у частковому невиконанні усього об`єму робіт, вказаних у актах виконаних робіт, що встановлено аудитом та експертом. 
Вина відповідача полягає у тому, що у наданий Державній установі "Центр обслуговування підрозділів МВС України" акт виконаних робіт №3 форми КБ-2-в за серпень 2021, було включено роботи, які відповідачем не були виконані, однак, за які він отримав від позивача повну оплату, чим і спричинив збитки.
Аналогічний висновок з приводу відшкодування збитків за наявності повного складу цивільного правопорушення міститься у постанові Верховного Суду від 27.08.2020 по справі № 916/477/18.
Відповідно до ст.857 ЦК України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а у разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.
За приписами ч.1 ст.884 ЦК України, підрядник гарантує досягнення об`єктом будівництва визначених у проектно-кошторисній документації показників і можливість експлуатації об`єкта відповідно до договору протягом гарантійного строку, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.
Вказані положення узгоджують з практикою Верховного Суду, правові висновки у частині відшкодування збитків завданих вчиненням цивільного правопорушення викладено у постанові Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №916/332/17, якою також зроблено висновок про те, що критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору.
При цьому, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення.
В результаті неналежного виконання підрядником умов договору підряду №170 від 01.06.2021, ДП "Будівельник" ТОВ "В.А.П" безпідставно отримано кошти в сумі 17 161,98грн, які були сплачені замовником, що спричинило позивачу матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Посилання відповідача на незабезпечення врегулювання спору, у відповідності до п.16.5 договору, судом відхиляються з огляду на таке.
Судом встановлено, що після проведення Департаментом внутрішнього аудиту МВС України аудиту діяльності Державної установи "Центр обслуговування підрозділів МВС України" за результатами якого складено аудиторський звіт №17/2 від 23.02.2023, у якому встановлено завищення підрядником обсягів виконаних робіт на об`єкті у сумі 17 161,98грн, позивач надіслав на адресу відповідача лист №30/795 від 20.03.2023, яким повідомив останнього про аудиторську перевірку та про виявлені завищення обсягів виконаних робіт. Також даний лист містив вимогу про повернення позивачу коштів в розмірі 17 161,98грн (т.1, а.с.139-140; докази направлення а.с.141). Проте, даний лист та зазначені у ньому обставини відповідач залишив без реагування.
Згідно з ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Положеннями частини першої статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Офіційне тлумачення обов`язковості досудового врегулювання спорів надав Конституційний Суд України у справі № 1-2/2002 від 09.07.2002. Так, обов`язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Можливість використання суб`єктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних правовідносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом. Виходячи з необхідності підвищення рівня правового захисту держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту.
З огляду на зазначені приписи національного законодавства, останнє не встановлює обов`язкового досудового врегулювання спору як безумовної передумови для звернення особи, яка вважає, що її права були порушені, невизнані або оспорені іншою особою, із позовом до суду.
В той же час, навіть за наявною обов`язковою умовою того чи іншого господарського договору про досудове врегулювання спору, не є підставою для обов`язкового проходження такої позасудової процедури до пред`явлення відповідного позову до суду.
За таких обставин, пред`явлення Державною установою "Центр обслуговування підрозділів МВС України" позову до господарського суду з метою захисту власних порушених майнових прав не є і не може бути підставою ані для залишення такого позову без розгляду чи його повернення, ані для відмови у задоволенні позовних вимог. В іншому разі матиме місце порушення права на справедливий суд відповідно до положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Відтак позивач, використовуючи судовий спосіб захисту свого майнового права, діяв у порядку, передбаченому як положеннями матеріального, так і процесуального законодавства України.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
З огляду на вищевикладене, суд дав відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні судом під час розгляду справи, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм законодавства, а також враховуючи, що відповідач в установленому ГПК України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, а судом не виявлено на підставі наявних доказів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати за результатами розгляду справи. 
При зверненні до Господарського суду міста Києва з даним позовом позивачем сплачено 3 028,00грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №10450 від 27.10.2025 (т.1, а.с.184).
Згідно з частинами 1 та 2 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
За змістом підпункту 1 пункту 2 частини 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до пункту 2 частини 1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 9 ст.129 ГПК України передбачено, що якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст.129 ГПК України, на відповідача покладається 3 028,00грн витрат по сплаті судового збору. 
Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, 

УХВАЛИВ: 

1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Будівельник" Товариства з обмеженою відповідальністю "В.А.П" (Україна, 10030, Житомирська обл., місто Житомир, вулиця Київська, будинок 72, квартира 34; код ЄДРПОУ 39268761) на користь Державної установи "Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України" (Україна, 04116, місто Київ, вулиця Митрофана Довнар-Запольського, будинок 8; код ЄДРПОУ 14317108) кошти в сумі 17 161,98грн та 3 028,00грн витрат по сплаті судового збору.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Повне рішення складено: 15.05.26 

Суддя Кравець С.Г. 

Направити:
1 - позивачу та представнику - електронний кабінет,
2 - відповідачу - електронний кабінет,
3 - ФОП Гавриков О.П. (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) (рек.).