П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/846/26 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С. 
Суддя-доповідач - Гнап Д.Д. 
10 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючої судді: Гнап Д.Д. 
суддів: Яремчукa К.О.  Сушка О.О. , 

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
I. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправною бездіяльність, зобов`язати нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січня 2008, індексацію-різницю грошового забезпечення з 01.03.2018 по 26.08.2025.
Рішенням суду першої інстанції позов задоволено частково.
Визнано протиправним ненарахування та невиплату військовою частиною НОМЕР_1 ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно виходячи з місяця підвищення доходів січня 2008.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням січня 2008 як місяця підвищення доходів, який враховується для розрахунку індексації грошового забезпечення.
Визнано необґрунтованим неврахування військовою частиною НОМЕР_1 вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди з 01.03.2018 по 31.12.2022, з 01.01.2024 по 31.12.2024, з 01.07.2025 по 26.08.2025.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за періоди з 01.03.2018 по 31.12.2022, з 01.01.2024 по 31.12.2024, з 01.07.2025 по 26.08.2025 з урахуванням вимог абзаців 4 - 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 №1078.
У задоволенні решти вимог позову відмовлено.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін при проведенні індексації грошового забезпечення позивача мав застосовуватись січень 2008 року, оскільки саме тоді відбулося підвищення посадових окладів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1294.
Щодо періоду після 01.03.2018, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач має право на індексацію-різницю відповідно до абзаців 4– 6 пункту 5 Порядку № 1078, оскільки сума підвищення його доходу була меншою за суму можливої індексації.

II. УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу та просить скасувати таке рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, відповідач стверджує, що базовим місяцем для нарахування індексації з 2016 року мав бути саме січень 2016 року на виконання Постанови № 1013.
Також скаржник зазначає, що підвищення окладів у березні 2018 року повністю перекрило суму індексації, а позивачем пропущено встановлений законом строк звернення до суду.
Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

III. ВСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.08.2025 №247 позивача було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
Із змісту листа військової частини НОМЕР_1 №968/66/1043 від 21.11.2025, наданого у відповідь на заяву позивача, встановлено, що за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 індексація грошового забезпечення не нараховулась. Грошове забезпечення у лютому 2018 склало 7640,80 грн., у березні 2018 - 8174,17 грн.
Позивач вважає, що йому не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення, тому звернувся до суду з цим позовом. 

IV. ОЦІНКА ВИСНОВКІВ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Відповідно до положень Закону України № 2011-XII грошове забезпечення військовослужбовців підлягає індексації у порядку, визначеному законом. Правові та організаційні засади проведення індексації грошових доходів населення визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII (далі Закон № 1282-XII) та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1078.
Аналіз положень Закону № 1282-XII та Порядку № 1078 дає підстави стверджувати, що об`єктом індексації є грошове забезпечення, яке не має разового характеру. 
Ключовим правовим питанням у цій справі є правильність визначення «базового місяця» для обчислення індексу споживчих цін у період з 01.01.2016 по 28.02.2018.
Відповідно до пунктів 5, 10 та 15 Порядку № 1078, базовим місяцем вважається виключно той місяць, у якому відбулося підвищення посадових окладів (тарифних ставок) за відповідною посадою. Колегія суддів наголошує на важливості розмежування складових грошового забезпечення: будь-яке збільшення доходу за рахунок надбавок, премій чи доплат, що не супроводжується зростанням саме посадового окладу, не змінює базовий місяць для проведення індексації.
Судом встановлено, що посадові оклади військовослужбовців були підвищені з 01.01.2008 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1294 та залишались незмінними до 01.03.2018 — дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 704, якою встановлено нові розміри посадових окладів.
Отже, для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 базовим місяцем мав застосовуватись січень 2008 року. Оскільки відповідачем індексацію за вказаний період нараховано без урахування зазначеного базового місяця, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність таких дій та наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Щодо нарахування індексації-різниці з 1 березня 2018 року, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком про застосування абзаців 4– 6 пункту 5 Порядку № 1078.
Оскільки сума підвищення доходу позивача у березні 2018 року (533,37 грн) була значно меншою за суму можливої індексації, що склалася на той момент (3929,78 грн), відповідач був зобов`язаний виплачувати цю різницю.
Така позиція повністю узгоджується з актуальною практикою Верховного Суду, зокрема у справах № 400/3826/21 та № 420/11424/21.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування наслідків пропуску строку звернення до суду. При цьому правильно враховано правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 11.07.2024 у справі № 990/156/23, згідно з якими у спорах, пов`язаних із недотриманням законодавства про оплату праці, застосуванню підлягають приписи статті 233 КЗпП України, які мають пріоритет над частиною п`ятою статті 122 КАС України. 
Також суд обґрунтовано врахував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.10.2024 у справі № 460/25695/23 та підтриману постановою від 21.03.2025 у справі № 460/21394/23, відповідно до якої зміни до статті 233 КЗпП України щодо тримісячного строку звернення до суду не поширюються на правовідносини, що виникли до 19.07.2022. 
Оскільки спірні правовідносини щодо індексації грошового забезпечення охоплюють період з 01.01.2016 по 28.02.2018, тобто виникли до набрання чинності зазначеними змінами, позивач не був обмежений будь-яким строком звернення до суду з такими вимогами. Відтак доводи відповідача про пропуск строку звернення до суду є безпідставними.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
V. ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених дослідженими доказами.
Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні у матеріалах справи докази та правильно застосував норми матеріального і процесуального права.
За таких обставин підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, передбачені статтею 317 КАС України, відсутні.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 березня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуюча	 		Гнап Д.Д.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Яремчук К.О.    Сушко О.О.