ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

Додаткова постанова
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2026  м. Дніпро
Справа № 908/2519/25 
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді-доповідача Кошлі А.О., суддів: Демчини Т.Ю., Стефанів Т.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Апельмон Прайм» про ухвалення додаткового рішення у справі 908/2519/25
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Апельмон Прайм» на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.01.2026 у справі № 908/2519/25
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Камелот Прайм» 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Апельмон Прайм» 
про стягнення 1 252 978,14 грн

ВСТАНОВИВ:

19.08.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № б/н від 19.08.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «Камелот Прайм» до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Апельмон Прайм» про стягнення 1 252 978,14 грн.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.01.2026 (повне рішення складено та підписано: 16.01.2026) у справі № 908/2519/25 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Камелот Прайм» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Апельмон Прайм» про стягнення 1 252 978,14 грн - задоволено повністю.
Не погодившись із зазначеним рішенням до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Апельмон Прайм», в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 07.01.2026 у справі № 908/2519/25 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Камелот Прайм» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Апельмон Прайм» про стягнення 1 252 978,14 грн відмовити у повному обсязі.
В апеляційній скарзі ТОВ «Апельмон Прайм» зазначило, що між ним та Адвокатським об`єднанням «Арцінгер» («АО «Арцінгер») укладено Договір про надання правової допомоги № 6909 від 18.09.2025 («Договір про правничу допомогу»)
Для надання правової допомоги саме у цій Справі, Відповідач та АО «Арцінгер» уклали Додаток № 2 від 26.01.2026 до Договору про правничу допомогу («Додаток № 2») (Додаток 5) , якою погодили обсяг правової допомоги та її вартість.
Відповідно до п. 4 Додатка № 2, за правову допомогу, передбачену п.п. 1 п. 1 цього Додатка, Клієнт сплачує Об`єднанню гонорар, що дорівнює 5 000 євро (з ПДВ) у гривневому еквіваленті, що буде розраховано за офіційним курсом гривні до євро, встановленим Національним банком України на день виставлення рахунку. 
Так, 26.01.2026 АО «Арцінгер» було виставлено Клієнту рахунок № 6909/07-1 для оплати 50 % погодженої Додатком № 2 суми, що становить 126 634,55 грн (з ПДВ), та була оплачена ТОВ «Апельмон Прайм». Інші докази фактичного понесення судових витрат в частині наданої Відповідачу правової (правничої) допомоги Об`єднанням у повному розмірі будуть додатково надані суду в строки і в порядку, передбачені ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Апельмон Прайм» на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.01.2026 у справі № 908/2519/25 – задоволено.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 07.01.2026 у справі № 908/2519/25 – скасовано.
Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Камелот Прайм» - відмовлено повністю.
18.05.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Апельмон Прайм» до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, відповідно до якої представник ТОВ «Апельмон Прайм» просить стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Камелот Прайм» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Апельмон Прайм» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 307 380,36 грн (з ПДВ).
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.05.2026 розгляд питання щодо ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат у справі № 908/2519/25 призначено в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Камелот Прайм» до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
Клопотання мотивоване тим, що Додаток № 2 до Договору про надання правової допомоги № 6909, згідно якого АО «Арцінгер» почало представляти інтереси відповідача у дійсній справі, було укладено 26.01.2026. 
Тобто АО «Арцінгер» почало надавати правову допомогу ТОВ «Апельмон Прайм» зі стадії апеляційного розгляду справи. 
На стадії апеляційного розгляду АО «Арцінгер» було вчинено 3 (три) процесуальної дії: 1. складання апеляційної скарги, 2. прийняття участі на судовому засіданні в Центральному апеляційному господарському суді 21.04.2026, 3. прийняття участі на судовому засіданні в Центральному апеляційному господарському суді 12.05.2026.
При розгляді дійсного клопотання, представник ТОВ «Камелот Прайм» просить колегію врахувати, що у Деталізації наданої правової допомоги зазначається наступна послуга: підготовка та подання клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 908/350/26. 
Однак ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2026 по цій справі було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, як безпідставного. 
Також є безпідставним намагання отримати компенсацію за складання АО «Арцінгер» клопотання про відкладення судового засідання, так як це не надання правової допомоги, а навпаки – клопотання про не надання на судовому засіданні 03.03.2026 у цій справі правових послуг.
Такі правові послуги, як: вивчення та аналіз матеріалів справи. Аналіз рішення Господарського суду Запорізької області від 07.01.2026 у справі № 908/2519/25, обговорення з клієнтом стратегії захисту прав та інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції, підготовка та подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.01.2026 у справі № 908/2519/25, за своєю суттю є однією правовою послугою, а саме – підготовка та складання апеляційної скарги, так як для складання апеляційної скарги необхідно вчинити всі ці дії. 
Також представник ТОВ «Камелот Прайм» просить врахувати, що вартість однієї години своєї праці АО «Арцінгер» визначило в розмірі 250 євро, що за курсом НБУ наразі складає 12 825 грн. І це при тому, що мінімальна заробітна плата в Україні у 2026 році складає 8 647 грн. за один місяць роботи. Вказаний розмір оплати години праці адвоката АО «Арцінгер» є не співмірним та не є економічно обґрунтованим у нашій державі.
ТОВ «Камелот Прайм» вважає, що співмірним та обґрунтованим розміром витрат на оплату послуг адвоката АО «Арцінгер», які заявлені до відшкодування на стадії апеляційного розгляду у дійсній справі, є сума в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
За змістом статті 123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною 1 статті 126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У частині 2 статті 126 ГПК установлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126 ГПК).
Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК).
За змістом статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правничої допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 19 зазначеного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
У статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
На підтвердження понесених апелянтом витрат на правову допомогу суду в якості доказів надані: платіжна інструкція в національній валюті № 96814 від 14.05.2026, відповідно до якої ТОВ «Апельмон Прайм» сплатило на рахунок АО «Арцінгер» 190 932,43 за юридично-консультаційні послуги згідно договору надання правничої допомоги № 6909 від 18.09.2025, Деталізацію наданої правової допомоги у справі № 908/2519/25 під час розгляду справи Центральним апеляційним господарським судом від 15.05.2025, та рахунок-фактуру № 6909/07-2 від 13.05.2026 у справі «Apelmon/Kamelot Appeal» згідно з Додатком № 2 від 26.01.2026 до Договору про надання правової допомоги № 6909 від 18.09.2025.
ТОВ «Апельмон Прайм» дотрималось вимог щодо строків звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, а також подання відповідних доказів, у тому числі на виконання вимог частини 8 статті 129 ГПК, чому передувала відповідна заява, зроблена стороною у відзиві.
Суд апеляційної інстанції при вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за заявою позивача враховує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи таке питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (подібні за змістом висновки наведено у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18, у додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, додаткова постанова Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі/West Alliance Limited проти України від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).
Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
При цьому на предмет відповідності критеріям, зазначеним у частині 5 статті 129 ГПК, суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК, також визначені положеннями частин 6, 7 та 9 статті 129 ГПК.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічні за змістом висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина 1 статті 169 ГПК).
Тобто, саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
Матеріалами справи встановлено, що ТОВ «Камелот Прайм» подано клопотання від 22.05.2026 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, де вказує, що заявлені витрати не відповідають критеріям співмірності та розумності.
Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши подану заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Апельмон Прайм» про ухвалення додаткового рішення у справі 908/2519/25 та клопотання ТОВ «Камелот Прайм» про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції, до 10 % від заявлених вимог, що дорівнює 30 738,04 грн та відповідає принципам розумності у цих правовідносинах, є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та підлягає стягненню з позивача на користь відповідача.
За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, через призму критеріїв, встановлених частиною 4 статті 126 та частиною 5 статті 129 ГПК, з урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, керуючись, у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також, ураховуючи критерій розумності розміру витрат, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи обсяг виконаних робіт, а також клопотання позивача по справі про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд апеляційної інстанцій дійшов висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції, до 30 738,04 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 123, 129, 221, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України,
ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Апельмон Прайм» про ухвалення додаткового рішення по справі 908/2519/25 - задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Камелот Прайм» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Апельмон Прайм» судові витрати на професіну правову (правничу) допомогу, в розмірі 30 738,04 грн., про що видати наказ.
В задоволенні решти заяви - відмовити.
Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Запорізької області.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної додаткової постанови в порядку, встановленому ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.О. Кошля

Суддя Т.Ю. Демчина

Суддя   Т.В. Стефанів