Справа №345/1627/26 
Провадження № 2/345/1624/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.05.2026 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано – Франківської області
в складі: головуючого – судді Миговича О.М.
секретаря – Бабійчук Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за позовом  ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Головатюк Іван Миколайович до Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, суд 
встановив :

Представник позивача Головатюк І.М. звернувся до суду із зазначеним позовом. Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис №1021. Матір`ю ОСОБА_3 була ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Прабабусею позивача, ОСОБА_1 та матір`ю ОСОБА_5 була ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 15.04.1997 року.
Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 21.03.1991 року вбачається, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ) поштова адреса станом на даний момент АДРЕСА_2 , дійсно належить членам колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_7 , члени колгоспного двору: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 . Отже, станом на 21.03.1991 рік колгоспний двір в рівних частках належав вищевказаним особам, а саме кожному по 1/5 частці. Відтак, позивач ОСОБА_1 , після смерті свого батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є єдиним спадкоємцем частки, яка належала його батьку.
Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.02.2026 року по справі №345/6789/25, що набрало законної сили на момент подання цього позову, судом задоволено вимоги позивачки ОСОБА_2 в повному обсязі, а саме визнано за ОСОБА_2 , право власності на 39/90 частки домоволодіння по АДРЕСА_2 . 
Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька ОСОБА_3 та бажає реалізувати своє законне право на спадкування частини майна, що залишилася після смерті батька, а саме 51/90 частки домоволодіння, то просить суд визнати за ним право власності на дану частку.
Позивач в судове засідання не з`явився, однак від його представника поступила заяву, в якій він вказав, що позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, а розгляд справи проводити без їх участі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій вказала, що заперечень, щодо поданої позовної заяви немає, позовні вимоги визнає повністю, просив здійснювати розгляд справи за їх відсутності.
Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином. 
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.
ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 29 липня 1999 року (а.с.11).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії  НОМЕР_4 , яке видане Калуським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.09.2025 року  ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 01.02.2017 року (а.с.13).
Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15.04.1997 ОСОБА_7  померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).
Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 21.03.1991 року б/н в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , дійсно належить членам колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_7 (а.с.15-16).
Довідками Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 13.11.2025 року №166 та №167, які видані виконкомом, підтверджується, що станом на 21.03.1991 членами колгоспного двору, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , проживали та були зареєстровані, голова сім`ї - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ; зять ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 ; внук - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; внук - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_9 , помер ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.17,18).
Листом №269/01-16 від 26.09.2025 року приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на те, що частки членів колгоспного двору не були юридично виділені в окремі об`єкти власності, що унеможливлює встановлення спадкових часток на даний момент, позивач вважає за доцільне звернутися до суду із даним позовом для реалізації свого права на спадкування за законом (а.с.52-53).
На підставі Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.02.2026 року по справі №345/6789/25, яке набрало законної сили, визнано за ОСОБА_2 , право власності на 39/90 частки домоволодіння по АДРЕСА_2 (а.с.19-25). 
Згідно з інвентаризаційною довідкою №5912 від 19.12.2025 року, та технічним паспортом за інвентаризаційною справою №5913, виданою ФОП ОСОБА_10 , домоволодіння АДРЕСА_3 ) має наступні технічні характеристики станом на 19.12.2025 року: А Житловий будинок загальною площею 56,8 кв.м., розмір житлової (нежитлової) площі 38,5 кв.м.; Б Стайня загальною площею 24,4 кв.м.; В Стодола загальною площею 25,2 кв.м.; ОСОБА_11 загальною площею 7,4 кв.м.; Д Шопа загальною площею 1,4 кв.м.; Е Шопа загальною площею 7,8 кв.м.; Ж Вбиральня загальною площею 1,0 кв.м.; 3 Сарай загальною площею 18,9 кв.м.; К Сарай загальною площею 7,3 кв.м; Л Сарай загальною площею 12,2 кв.м.; №1 Криниця загальною площею 7мПг кв.м.; №2 Огорожа загальною площею 77,6 кв.м.; №3 Огорожа загальною площею 37,8 кв.м.; №4 Ворота загальною площею 5,9 кв.м. (а.с.26-27, 28-33, 34-51).
Відповідно до Закону України «Про власність» з 15.04.1991 відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно придбане внаслідок спільної праці сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.
Згідно ст. 120 ЦК України (в редакції 1963) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. 
Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визнання права передбачено як спосіб захисту цивільних прав та інтересів.
Відповідно до ст.ст. 317,318,319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
У відповідності до ст.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи, що Рішенням Калуського міськрайонного суду від 02.02.2026 року встановлені наступні обставини:
Складом спадщини являється домоволодіння по АДРЕСА_2 (колишня АДРЕСА_4 (надалі Домоволодіння). Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 21.03.1991 року, виданого Негівською сільською радою Домоволодіння належить членам колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_7 .
Станом на 15.04.1991 рік Домоволодіння в рівних частках належало ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , помер ІНФОРМАЦІЯ_10 кожному по 1/5 частці. ОСОБА_2 отримала у спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , а також після смерті своїх баби ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , та діда ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (за правом представлення) 39/90 частки Домоволодіння. Інша частка - 51/90 частки Домоволодіння належала ОСОБА_3 . 
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина. Його спадкоємцем є його син ОСОБА_1 - Третя особа по справі.
Таким чином у контексті даного спору, фактичний склад членів колгоспного двору станом на 1991 рік, родинні зв`язки та розрахунок часток, які є предметом дослідження у справі №345/6789/25 за позовом ОСОБА_2 (де позивач у даній справі, ОСОБА_1 , залучений як третя особа), мають визначальне преюдиційне значення, є встановленими та не підлягають доказуванню.
З огляду на викладене, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, будь яких заперечень від відповідача по справі не має, позовна заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.
На підставі викладеного, ст. 120 ЦК України (в редакції 1963року), ст.ст.16, 317,318,319, 328, 392 ЦК України, керуючись ст.ст.259,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_5 право власності на 51/90 частки домоволодіння (колгоспного двору), що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (колишня назва АДРЕСА_4 ).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 01.06.2026.

Головуючий: