РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2026 року 	м. Рівне	№460/21312/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді К.М.Недашківської, розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті Управління державного нагляду (контролю) у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови. 

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі іменується – Позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті Управління державного нагляду (контролю) у Рівненській області (далі іменується – Відповідач), в якому Позивач просить суд: визнати протиправною та скасувати Постанову Державної служби України з безпеки на транспорті Управління державного нагляду (контролю) у Рівненській області №072806 від 28.10.2025 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн.
Стислий виклад позиції Позивача та заперечень Відповідача.
Позивач зазначає, що начальником Управління державного нагляду (контролю) у Рівненській області винесена Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №072806 від 28.10.2025, відповідно до якої Позивача притягнуто до відповідальності за абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» - адміністративно-господарський штраф в розмірі 17000,00 грн. Таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки під час проведення рейдової перевірки водій автобуса надав інспектору Паспорт №2461 приміського автобусного маршруту регулярних перевезень «Рівне АС - Білашів», розроблений 12.08.2025, та погоджений УПП в Рівненській області – 02.09.2025; а відповідно до статті 1 Закону № 2344-III, паспорт маршруту - документ, що містить схему маршруту, розклад руху, таблицю вартості проїзду, графіки режимів праці та відпочинку водіїв тощо. Тому, доводи контролюючого органу про те, що у водія були відсутні документи, визначені статтею 39 Закону № 2344-III (схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду), є безпідставними. Просив задовольнити позов у повному обсязі. 
Відповідач зазначає, що оскаржуване рішення є правомірним, оскільки під час проведення рейдової перевірки у водія автобуса були відсутні документи, визначені статтею 39 Закону № 2344-III (схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду). Така обставина підтверджується, зокрема, відеозаписом з бодікамери інспектора. Просив відмовити Позивачу у задоволенні позову. 
Ухвалою суду від 21.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідно до частини другої статті 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
За відсутності у процесуальному законі вказівки (прямої чи опосередкованої) на необхідність розгляду справи (з огляду на її категорію) тільки за правилами загального позовного провадження, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до частини другої статті 257 КАС).
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України. 
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу. 
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та з`ясувавши всі обставини, які мають правове значення для вирішення спору по суті, суд 

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 – фізична особа – підприємець – суб`єкт господарювання в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань» №755-IV від 15.05.2003; перебуває на обліку у контролюючому органі, як платник податків; зареєстрований за податковою адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Види діяльності: 49.31. Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення (основний).
Ліцензія Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті – надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу автомобільним транспортом; дозволений вид робіт – внутрішні перевезення пасажирів автобусами; строк дії ліцензії – необмежений (а.с. 11).
Старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області складний Акт проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №051494 від 03.09.2025 (далі – Акт перевірки №051494), в якому зазначено, що проведено перевірку транспортного засобу ХАЗ НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , перевізник - ОСОБА_1 ; під час перевірки виявлено порушення статей 34, 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».
В Акті перевірки №051494 зазначено, що регулярні перевезення пасажирів по маршруту АС «Рівне-с. Білашів» виконувалися без схеми маршруту, розкладу руху, таблиці вартості проїзду; відповідальність передбачена відповідно до статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - абзац 3 – перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів, перелік яких визначений статтею 39 цього Закону. 
Контролюючим органом повідомлено Позивача про те, що розгляд справи про порушення відбудеться в приміщенні Управління державного нагляду (контролю) у Рівненській області – 28.10.2025.
Начальником Управління державного нагляду (контролю) у Рівненській області винесена Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №072806 від 28.10.2025 (далі – Постанова №072806), відповідно до якої Позивача притягнуто до відповідальності за абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» - адміністративно-господарський штраф в розмірі 17000,00 грн.
Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення – Постанови №072806, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.
Нормативно-правовим актом, який визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту, є Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі – Закон № 2344-III).
За приписами частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-III, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок
проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (далі – Порядок №1567).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1567, рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
За правилами пункту 14 Порядку №1567, рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до пункту 15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно:
наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;
додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;
додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);
відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;
оснащення таксі справним таксометром;
відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;
додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;
наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;
додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;
виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі);
виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
За приписами статті 34 Закону № 2344-III, автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Автомобільні перевізники з кількістю транспортних засобів десять і більше зобов`язані організовувати підвищення кваліфікації керівників і спеціалістів автомобільного транспорту, діяльність яких пов`язана з наданням послуг автомобільного транспорту, у термін один раз на п`ять років, а з питань безпеки перевезень, охорони праці та пожежної безпеки - у термін один раз на три роки в порядку, який визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.
Відповідно до статті 35 Закону № 2344-III, послуги пасажирського автомобільного транспорту поділяють на послуги з перевезення пасажирів автобусами, на таксі та легковими автомобілями на замовлення.
Послуги з перевезення пасажирів автобусами можуть надаватися за видами режимів організації перевезень: регулярні, регулярні спеціальні, нерегулярні.
Перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах загального користування на договірних умовах із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.
Перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних спеціальних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах спеціальних перевезень на договірних умовах із замовниками транспортних послуг.
Перевезення пасажирів автобусами в режимі нерегулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах нерегулярних перевезень на договірних умовах із замовниками транспортних послуг.
Автобусні маршрути за видами сполучень поділяються на: міські, приміські, міжміські, міжнародні.
Автобусні маршрути за видами перевезень поділяються на: загального користування, спеціальних перевезень, нерегулярних перевезень.
На приміських та міських маршрутах дозволяється перевозити стоячих пасажирів автобусами, які за своєю конструкцією мають місця для стоячих пасажирів, у кількості, передбаченій технічною характеристикою транспортного засобу та визначеній у реєстраційних документах на цей транспортний засіб.
На міжнародних та міжміських маршрутах дозволяється перевозити пасажирів з обов`язковим наданням їм місць для сидіння.
На автобусні маршрути протяжністю понад 500 км у рейс повинні направлятися два водії.
Перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування може здійснюватися у режимах: звичайному, експресному, маршрутного таксі.
Вимоги щодо використання автобусів за видами сполучень, режимами руху та протяжністю маршрутів, за параметрами пасажиромісткості, комфортності, технічних та екологічних показників установлює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.
Послуги з перевезення на таксі надаються громадянам у порядку черги на стоянках таксі та на шляху прямування, а також на замовлення (звичайне, термінове, нічне) усне, письмове чи за телефоном.
Послуги з перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення можуть надаватися тільки за попередньою домовленістю із замовником послуг і не можуть надаватися на стоянках таксі та на шляху прямування автомобіля громадянам, з якими не було попередньої домовленості про послугу.
Суб`єкти господарювання, які використовують легкові автомобілі на замовлення, мають право включати витрати на ці послуги до собівартості продукції тільки за умови, що у перевізника є відповідна ліцензія і з ним укладений письмовий договір на обслуговування.
Правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту затверджує Кабінет Міністрів України.
Правила користування міським пасажирським автомобільним транспортом затверджуються відповідним органом місцевого самоврядування. Вони визначають порядок проїзду і його оплати, права та обов`язки пасажирів, а також взаємовідносини перевізників і пасажирів під час надання транспортних послуг, враховуючи особливості транспортної інфраструктури та наявність автоматизованої системи обліку оплати проїзду.
З матеріалів справи слідує, та не заперечується сторонами, що Позивач, як автомобільний перевізник, здійснює регулярні перевезення пасажирів автобусами, зокрема, по маршруту АС «Рівне-с. Білашів».
За приписами статті 39 Закону № 2344-III, автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Документи для регулярних пасажирських перевезень:
для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;
для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.
Статтею 40 Закону № 2344-III визначено, що водій автобуса зобов`язаний:
виконувати правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту загального користування і технічної експлуатації автобуса;
мати з собою і пред`являти для перевірки уповноваженим посадовим особам документи, передбачені законодавством;
дотримуватися визначеного маршруту та розкладу руху автобуса;
приймати, розміщати та видавати багаж пасажирам на зупинках, передбачених розкладом руху;
стежити за виконанням пасажирами своїх обов`язків та безпечним розміщенням ними багажу і ручної поклажі в автобусі;
оголошувати назви зупинок і час стоянки на них;
здійснювати висадку пасажирів у відведеному для цього місці в разі заправлення автобуса паливом під час виконання перевезень;
вживати необхідних заходів для безпеки пасажирів у разі виникнення перешкод для руху на маршруті (туман, ожеледь тощо), які не дають змоги продовжити поїздку, а також у разі вимушеної зупинки автомобільного транспортного засобу на залізничному переїзді;
зупиняти автобус за сигналом контролера, виконувати його вказівки та сприяти у здійсненні контролю.
Водію автобуса забороняється: змінювати маршрут та розклад руху; продавати пасажирам квитки під час керування автобусом; відтворювати в салоні автобуса музику, звуки фільмів чи інші звукові сигнали, крім інформації про поїздку (передача звуку може здійснюватися на індивідуальні навушники пасажирів, а на салон - лише під час нерегулярних перевезень за згодою всіх пасажирів).
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 16.04.2025 №703 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 травня 2025 року за № 666/44072) затверджено Вичерпний перелік питань щодо дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, який перевіряється під час проведення рейдової перевірки посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті (далі – Вичерпний перелік).
Розділом I Вичерпного переліку визначено перелік документів, які водій зобов`язаний надати для перевірки, на підставі яких виконуються регулярні пасажирські перевезення, зокрема:
1) посвідчення водія відповідної категорії;
2) реєстраційні документи на транспортний засіб;
3) схема маршруту;
4) розклад руху;
5) таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень);
6) оригінал витягу з дозволу на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування;
7) протокол перевірки технічного стану транспортного засобу;
8) договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Відповідно до статті 60 Закону № 2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Зазначені вище норми законодавства свідчать про те, що автомобільний перевізник підлягає притягненню до відповідальності за умови відсутності на момент проведення рейдової перевірки документів, визначених статтею 39 Закону № 2344-III.
В Акті перевірки №051494 зазначено, що регулярні перевезення пасажирів по маршруту АС «Рівне-с. Білашів» виконувалися без схеми маршруту, розкладу руху, таблиці вартості проїзду; перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів, перелік яких визначений статтею 39 Закону № 2344-III. 
Тобто, визначальним для вирішення спору по суті є встановлення обставин щодо наявності чи відсутності у водія під час проведення рейдової перевірки документів, визначених статтею 39 Закону № 2344-III, а саме: схеми маршруту, розкладу руху, таблиці вартості проїзду.
Позивач зазначає, що 03.09.2025 під час проведення рейдової перевірки водій транспортного засобу ОСОБА_2 був забезпечений зазначеними в Акті перевірки документами, які були надані інспектору, серед яких Паспорт №2461 приміського автобусного маршруту регулярних перевезень «Рівне АС - Білашів», розроблений 12.08.2025, та погоджений УПП в Рівненській області – 02.09.2025; відповідно до статті 1 Закону № 2344-III, паспорт маршруту - документ, що містить схему маршруту, розклад руху, таблицю вартості проїзду, графіки режимів праці та відпочинку водіїв тощо.
Позивач також зазначає, що інспектор не перевірив наявність чи відсутність у водія ОСОБА_2 схеми маршруту, розкладу руху та таблиці вартості проїзду безпосередньо у паспорті маршруту.
До позовної заяви Позивача надав копію Паспорта №2461 Приміського автобусного маршруту регулярних перевезень «Рівне СА - Білашів», що розроблений – 12.08.2025, погоджений контролюючим органом – 02.09.2025 (а.с. 17).
В паспорті №2461 міститься Схема маршруту, Розклад руху та Таблиця вартості проїзду.
В свою чергу, Відповідач стверджує, що на момент проведення рейдової перевірки у водія були відсутні документи, визначені статтею 39 Закону № 2344-III: схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду.
Отже, суду належить встановити факт наявності чи відсутності у водія таких документів саме на момент проведення рейдової перевірки – 03.09.2025.
До відзиву на позовну заяву Відповідач долучив відеозапис з портативного відео реєстратора інспектора, з якого вбачається та прослуховується таке:
Відео №1:
на початку відео водій повідомляє, що знаходиться на підміні; документи залишилися в машині, яка на ремонті;
02 хв 10 сек – водій зазначає, що працює у ОСОБА_1 ;
03 хв 10 сек – водій вказує, що здійснює перевезення за маршрутом Рівне-Білашів;
03 хв 50 сек – водій надав таблицю вартості проїзду, яка не завірена підписом перевізника; 
Відео №2:
03 хв 20 сек – водій телефонує автомобільному перевізнику, який повідомив інспектору, що «тільки паспорт маршруту зроблений, вчора тільки забрав»;
Відео №3: під час ознайомлення з актом перевірки повідомив, що «він вже везе паспорт».
Наданий Відповідачем доказ - відеозапис з портативного відео реєстратора інспектора є належним та допустимим доказом в розумінні норм КАС України, який підтверджує те, що на момент проведення рейдової перевірки у водія автобуса були відсутні документи, визначені статтею 39 Закону № 2344-III: схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду.
Надання суду Паспорта №2461, що містить схему маршруту, розклад руху та таблицю вартості проїзду не свідчить про дотримання автомобільним перевізником норм чинного законодавства, оскільки такий документ має бути наявний у водія автобуса та пред`явлений на вимогу інспектора саме на момент проведення рейдової перевірки. 
За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідачем доведено правомірність оскаржуваного рішення – Постанови №072806 в порядку статті 77 КАС України, а тому заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.
Питання щодо розподілу судових витрат в порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті Управління державного нагляду (контролю) у Рівненській області (вулиця Відінська, 8, місто Рівне, 33023; ЄДРПОУ 39816845) про визнання протиправною та скасування постанови – відмовити повністю. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 

Повний текст рішення складений 23 червня 2026 року 

Суддя       К.М. Недашківська