ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

01 травня 2026 року	Справа №160/3074/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в письмовому провадженні у м. Дніпрі адміністративну справу № 160/3074/26 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання протиправними та скасування наказів, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2026 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, з урахуванням уточненої позовної заяви, в якій просить визнати протиправними та скасувати пункти 2, 3 наказу УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» № 3 від 02 лютого 2026 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» у вигляді догани до інспектора взводу № 2 роти № 2 полку УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» капітана поліції ОСОБА_1 ; визнати протиправними та скасувати пункти 2, 3 наказу УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» № 6 від 03 березня 2026 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» у вигляді суворої догани до інспектора взводу № 2 роти № 2 полку УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» капітана поліції ОСОБА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив службу на посаді інспектора взводу № 2 роти № 2 полку управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Наказами Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 02 лютого 2026 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» та № 6 від 03 березня 2026 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» до позивача застосовані дисциплінарні стягнення у вигляді догани та суворої догани. Вказує, що накладення дисциплінарних стягнень є необґрунтованим та незаконним.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 року адміністративний позов було залишено без руху, оскільки позовна заява була подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/3074/26.
17.03.2026 року заперечуючи проти позовної заяви, відповідачем подано відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи. У відзиві зазначено, що при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності у виді суворої догани відповідачем було враховано тяжкість вчиненого проступку, обставини, за яких його вчинено, у зв`язку з чим, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді догани є законним та обґрунтованим, а оскаржувані накази прийняті у межах владних повноважень. 
20.03.2026 року до суду позивачем надано відповідь на відзив, в якій підтримано позицію викладену в позовній заяві та зазначено, що службові розслідування були проведені з порушенням пунктів 7, 9 частини 1, частини 3 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в яких не було враховано його пояснення, звернення та медичну документацію.
26.03.2026 року відповідачем до суду подані заперечення (на відповідь на відзив), в яких підтримано позицію, викладену у відзиві на позовну заяву та зазначено, що відсутність чіткого волевиявлення виконати наказ командира поліцейським під час дії воєнного стану, встановлення власних умов виконання наказу, є несумісним із загальноприйнятими вимогами та підриває авторитет поліції.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2026 року заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову у справі № 160/3074/26 прийнято до розгляду.
07.04.2026 року відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву, зміст якого є аналогічним відзиву, поданому 17.03.2026 року.
08.04.2026 року до суду позивачем надано відповідь на відзив, зміст якої є аналогічним раніше поданій 20.03.2026 року відповіді на відзив.
08.04.2026 року відповідачем до суду подані заперечення (на відповідь на відзив).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.05.2026 року повернуто без розгляду заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову та уточнену позовну заяву у справі № 160/3074/26. 
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, суд встановив та зазначає наступне.
ОСОБА_1 проходить службу на посаді інспектора взводу № 2 роти № 2 полку управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та має спеціальне звання капітан поліції, що підтверджується матеріалами справи.
До відділу моніторингу управління поліції особливого призначення Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » надійшла доповідна записка старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 15.01.2026 року №1391-2026 з інформацією про те, що 11.01.2026 року в період часу з 17:00 до 17:25 у визначеному місці в населеному пункті Краматорськ Донецької області було доведено вимоги наказу командира зведеного підрозділу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 11.01.2026 року №23ДСК/ВС, а саме інспектору взводу №2 роти №2 полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» капітану поліції ОСОБА_1 , натомість останній від виконання вищевказаного наказу відмовився.
11.01.2026 року позивачем до командира зведеного підрозділу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» було подано рапорт про направлення на додаткове медичне та психологічне обстеження до профільної клініки МВС України.
Листом УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 19.01.2026 року позивача інформовано, що в штаті зведеного підрозділу управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відсутня медична служба. Для отримання медичної допомоги позивачу необхідно звернутися до управління до медичної та медичної допомоги («медична рота») зведених підрозділів Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
На підставі наказу управління поліції особливого призначення Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 15.01.2026 року №21 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» призначене службове розслідування.
Під час проведення службового розслідування було опитано позивача, який серед іншого пояснив, що зміст наказу йому зрозумілий, однак він не може його виконати через погане самопочуття та низький морально-психологічний стан, які викликані через довготривале знаходження в зоні бойових дій. Також зазначає, що після отриманої акубаротравми, що мала місце 03.01.2026 року він не отримав належну медичну допомогу. Зазначає, що стан його здоров`я та морально-психологічний стан може наразити його та інших співробітників поліції на небезпеку під час виконання бойового наказу.
21.01.2026 року позивачем до командира зведеного підрозділу управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 " подано рапорт про відкликання його з відрядження та припинення виконання ним бойових (спеціальних) завдань у зоні ведення бойових дій в Донецькій області у складі полку УПОП № ДПОП «ОШБ НПУ «Лють» з метою проходження комплексного медичного обстеження та лікування за місцем реєстрації, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.
Доказів розгляду рапорту матеріали справи не містять.
28.01.2026 року т.в.о начальника управління – командира полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було затверджено висновок службового розслідування за відомостями викладеними у доповідній записці від 15.01.2026 року №1391-2026 за фактом можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу №2 роти №2 полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітаном поліції ОСОБА_1 .
Наказом начальника Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 02.02.2026 року №3 «Про застосування дисциплінарного стягнення» за вчинення дисциплінарного проступку, порушення вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 4 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, підпунктів 1, 2 та 5 посадової інструкції заступника командира взводу № 2 роти № 2 полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють», затвердженої т.в.о. начальника управління - командира полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» 10.06.2025, що виразилося у відмові від виконання наказу командира зведеного підрозділу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 11 січня 2026 року № 23ДСК/ВС «Про виконання бойових (спеціальних) завдань», враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність, відповідно до пункту 1 розділу VII Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 застосувати до інспектора взводу №2 роти №2 полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді догани.
23.02.2026 року до відділу моніторингу управління поліції особливого призначення Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» надійшла доповідна записка начальника відділу моніторингу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» від №5908-2026 з викладеною інформацією про те, що 21.02.2026 в період часу з 15:00 до 15:25 у визначеному місці в населеному пункті Краматорськ Донецької області було доведено вимоги наказу командира зведеного підрозділу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 21.02.2026 №112ДСК/ВС «Про виконання бойових (спеціальних) завдань», а саме інспектору взводу №2 роти №2 полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» капітану поліції ОСОБА_1 , натомість останній від виконання вищевказаного наказу відмовився.
На підставі наказу управління поліції особливого призначення Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 23.02.2026 року №67 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» призначене службове розслідування.
Під час проведення службового розслідування було опитано позивача, який серед іншого пояснив, що зміст наказу йому зрозумілий, однак він не може виконати цей наказ через тривале погіршення стану здоров`я, яке пов`язане з неодноразовими пораненнями, отриманими під час виконання службових обов`язків, у період з 2023-2026 років. Про погіршення стану здоров`я він неодноразово завчасно повідомляв керівництво УПОП № 3. Також зазначив, що він був об`єктивно позбавлений можливості виконати накази капітана поліції від 12.01.2026, 13.02.2026, 14.02.2026, 15.02.2026, 16.02.2026, 17.02.2026, 18.02.2026, які були пов`язані із виконання фізичних робіт в Краматорському районі Донецької області, у зв`язку із суттєвим порушенням станом здоров`я та ненаданням належного обстеження згідно Наказів МВС України, про що було повідомлено завчасно.
Згідно рапортів командира мінометної групи зведеного підрозділу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 12.02.2026 року, від 13.02.2026 року, від 14.02.2026 року, від 15.02.2026 року, від 16.02.2026 року, від 17.02.2026 року, від 18.02.2026 року відповідно до наказу командира ЗП УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» заздалегідь були повідомлені про виконання робіт в Донецькій області, але позивач одразу відмовлявся від виконання цих робіт, про що повідомляв командира по телефону, а також текстовими повідомленнями в месенджері WhatsApp, мотивуючи свою відмову поганим станом здоров`я та відсутністю за місцем його перебування потрібних умов для проходження медичних обстежень та подальшого лікування.
27.02.2026 року т.в.о начальника управління – командира полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було затверджено висновок службового розслідування за відомостями викладеними в доповідній записці від 23 лютого 2026 року №5908-2026 начальника відділу моніторингу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють», що виразилось у відмові від виконання наказу командира зведеного підрозділу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» «Про виконання бойових (спеціальних) завдань.
Наказом начальника Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 03.03.2026 року №6 «Про застосування дисциплінарного стягнення» за вчинення дисциплінарного проступку, порушення вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 4 частини третьої статті 1, частини першої 3 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, підпунктів 1, 2 та 5 посадової інструкції заступника командира взводу №2 роти №2 полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють», затвердженого т.в.о. начальника управління - командира полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» 10.06.2025, що виразилося у відмові від виконання наказу командира зведеного підрозділу УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 21 лютого 2026 року №112ДСК/ВС «Про виконання бойових (спеціальних) завдань», а також у відмові від виконання наказів командира мінометної групи зведеного підрозділу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» в період з 12.02.2026 до 18.02.2026, застосувати до капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення виді суворої догани.
Не погодившись з притягненням до дисциплінарної відповідальності та наказами, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (в редакції на час спірних правовідносин).
Згідно статті 2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
За змістом частини 1, 4 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
За змістом частини 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
За змістом частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про Національну поліцію» рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.
Частиною 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліцію, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».
Частиною 2 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України.
Згідно з преамбулою до Дисциплінарного статуту, цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Частиною 2 статті 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Згідно з частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.
Частинами 4,5 статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що поліцейський перебуває під захистом держави. Права поліцейського та порядок їх реалізації з урахуванням особливостей служби в поліції визначаються Конституцією та законами України. Обмеження прав поліцейського не допускається, крім випадків, визначених законом.
Відповідно до частини 6 статті 1 Дисциплінарного статуту під час виконання службових обов`язків поліцейський має право, зокрема: 1) на повагу до своєї особистості, коректне ставлення з боку керівників, колег та інших осіб; 2) вимагати письмового оформлення обсягу посадових (функціональних) обов`язків за відповідною посадою та створення умов, необхідних для їх виконання; 7) ознайомлюватися з матеріалами особової справи, висновками службового розслідування, що проводиться стосовно нього, а також долучати до нього свої пояснення; 8) робити копії матеріалів особової справи, висновків службового розслідування за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 9) на неупереджений розгляд скарг, поданих на його рішення, дії чи бездіяльність, а також на неупереджений розгляд поданих ним скарг, у тому числі на рішення, дії чи бездіяльність його керівників; 10) на правничу допомогу та захист своїх прав під час розгляду скарг або під час проведення службових розслідувань.
Відповідно до частини 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
За змістом частин 3, 5 статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. 
Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.
Згідно частин 1, 2 статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. 
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони 
Статтею 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. 
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє на даний час.
Розділом V Дисциплінарного статуту унормовано особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.
Відповідно до частини 1, 2 статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).
Частинами 3, 5 та 6 статті 26 Дисциплінарного статуту унормовано, що службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. 
До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях. 
За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. 
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування.
Згідно частини 1 статті 27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.
З метою належної організації заходів, спрямованих на зміцнення службової дисципліни в діяльності органів та підрозділів Національної поліції України, запобігання надзвичайним подіям за участю поліцейських, упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань за фактами порушення поліцейськими службової дисципліни наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок №893, в редакції на час спірних відносин).
За змістом пункту 1 розділу І Порядку №893 цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Відповідно до пунктів 1, 4 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Відповідно до положень розділу VI Порядку №893 висновок службового розслідування є підсумковим документом службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Відповідно до частини 1 статті 29 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно частини 2 статті 29 Дисциплінарного статуту, дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
За змістом статті 31 Дисциплінарного статуту поліцейський має право подати рапорт про перегляд застосованого до нього дисциплінарного стягнення або його скасування протягом трьох днів з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку. Поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду.
Отже, протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до поліцейського, винного в його учиненні, застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема зауваження.
З системного аналізу наведених норм законодавства вбачається, що єдиною підставою для застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, зокрема, догани, є відповідний наказ начальника, прийнятий на підставі висновку службового розслідування, яке проводиться з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку.
В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскаржуваний наказ начальника Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 02.02.2026 року №3 та від 03.03.2026 року №6 «Про застосування дисциплінарного стягнення» прийнятий на підставі висновку службового розслідування від 28.01.2026 року, проведеного відповідно до наказу управління поліції особливого призначення Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 15.01.2026 року №21 за відомостями викладеними у доповідній записці від 15.01.2026 року №1391-2026 та висновку службового розслідування від 28.01.2026 року, проведеного відповідно до наказу управління поліції особливого призначення Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 23.02.2026 року №67 за відомостями викладеними у доповідній записці від 23 лютого 2026 року №5908-2026, за фактом можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу №2 роти №2 полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітаном поліції ОСОБА_1 .
За вказаним висновком під час службового розслідування були встановлені обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що полягає у порушенні вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 4 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, підпунктів 1, 2 та 5 посадової інструкції заступника командира взводу № 2 роти № 2 полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють», затвердженої т.в.о. начальника управління - командира полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» 10.06.2025.
Також згідно наказу начальника Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 03.03.2026 року №6 «Про застосування дисциплінарного стягнення» прийнятого на підставі висновку службового розслідування від 27.02.2026 року, проведеного відповідно до наказу управління поліції особливого призначення Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 23.02.2026 року №67 за відомостями викладеними у доповідній записці від 23 лютого 2026 року №5908-2026, за фактом можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу №2 роти №2 полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» капітаном поліції ОСОБА_1 .
За вказаним висновком під час службового розслідування були встановлені обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що полягає у порушенні вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 4 частини третьої статті 1, частини першої 3 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, підпунктів 1, 2 та 5 посадової інструкції заступника командира взводу №2 роти №2 полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють», затвердженого т.в.о. начальника управління - командира полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» 10.06.2025.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне наголосити, що підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, склад якого включає суб`єкт, суб`єктивну сторону, об`єкт і об`єктивну сторону.
Саме з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, проводиться службове розслідування, яке полягає у зборі, перевірці та оцінці матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського та яке має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (яких) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього, відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень, вид і розмір заподіяної шкоди, причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
При цьому, дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає виключно у разі вчинення безпосередньо ним дисциплінарного проступку, тобто у разі невиконання чи неналежного виконання саме ним службової дисципліни, і такі обставини щодо вчинення цією особою дисциплінарного проступку встановлюються у ході службового розслідування щодо особи порушника.
Досліджені судом матеріали службового розслідування, висновки якого лягли в основу оскаржуваних наказів про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді догани та суворої догани, свідчать про доведеність відповідачем вини останнього у вчиненні дисциплінарних проступків.
Перевіряючи рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність вимогам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, зокрема, має перевірити чи прийнято воно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При цьому, даючи юридичну оцінку правильності застосування дисциплінарного стягнення, суд має виходити з характеру дисциплінарного проступку, обставин, за яких його вчинено, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.
За змістом висновку службового розслідування щодо інспектора взводу № 2 роти № 2 полку управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітана поліції ОСОБА_1 встановлено, що до відділу моніторингу управління поліції особливого призначення Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » надійшла доповідна записка старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 15.01.2026 року №1391-2026 з інформацією про те, що 11.01.2026 року в період часу з 17:00 до 17:25 у визначеному місці в населеному пункті Краматорськ Донецької області було доведено вимоги наказу командира зведеного підрозділу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 11.01.2026 року №23ДСК/ВС, а саме інспектору взводу №2 роти №2 полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» капітану поліції ОСОБА_1 , натомість останній від виконання вищевказаного наказу відмовився.
Також 23.02.2026 року до відділу моніторингу управління поліції особливого призначення Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» надійшла доповідна записка начальника відділу моніторингу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» від №5908-2026 з викладеною інформацією про те, що 21.02.2026 в період часу з 15:00 до 15:25 у визначеному місці в населеному пункті Краматорськ Донецької області було доведено вимоги наказу командира зведеного підрозділу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 21.02.2026 №112ДСК/ВС «Про виконання бойових (спеціальних) завдань», а саме інспектору взводу №2 роти №2 полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» капітану поліції ОСОБА_1 , натомість останній від виконання вищевказаного наказу відмовився.
Крім того в актах огляду електронної комунікації від 28.01.2026 року та від 26.02.2026 року здійснено перегляд відеофайлів « 0000000_000000202600111183558_0048» формату МР4, розміру 140мб, тривалістю 02 хв. 42 сек. Дата створення файлу 11.01.2026, другий відеофайл з назвою « 0000000_000000202600111183844_0049» формату МР4, розміру 1,04гб, тривалістю 20 хв. 54 сек. Дата створення файлу 11.01.2026, « 0000000_00000020260221150522_0060» формату MP4, розміру 1,49 ГБ, тривалістю 30хв. 00 сек., дата створення файлу 21.02.2026 (з портативного відеореєстратора «Tescar BDC-43-GWCP») зафіксовано процес доведення наказів командира зведеного підрозділу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 11.01.2026 року №23ДСК/ВС та від 21.02.2026 року № 112ДСК/ВС.
Отже підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стали порушення позивачем службової дисципліни, які згідно висновків службового розслідування, виразились у відмові виконати накази командира зведеного підрозділу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 11.01.2026 року №23ДСК/ВС та від 21.02.2026 №112ДСК/ВС.
З приводу цього суд зазначає, що статтею 4 Дисциплінарного статуту визначено, що наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.
Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень.
Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.
Наказ віддається (видається), як правило, у порядку підпорядкованості. За потреби прямий керівник може віддати (видати) наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього керівника, про що він повідомляє безпосередньому керівнику підлеглого або підлеглий сам доповідає про отримання нового наказу своєму безпосередньому керівнику.
Віддавати (видавати) незаконний наказ або такий, що не пов`язаний із службовою діяльністю поліції або виходить за межі посадових (функціональних) обов`язків керівника, забороняється.
Керівник відповідає за відданий (виданий) наказ, результати його виконання, відповідність його закону.
Наказ, відданий (виданий) з порушенням вимог закону або з перевищенням повноважень, є недійсним та підлягає скасуванню прямим керівником.
З наведеного вбачається, що поліцейський зобов`язаний виконувати отримані від безпосереднього чи від прямого керівника накази, доки цей наказ не буде скасований посадовою (службовою) особою Національної поліції України вищого рівня.
Також у контексті обставин цієї справи суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2023 року № 30 «Про утворення територіального органу Національної поліції» створено як юридичну особу публічного права міжрегіональний територіальний орган Національної поліції – ДПОП «ОШБ «Лють» та який зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань 02 лютого 2023 року. 
Відповідно до наказів Національної поліції України від 27 січня 2023 року № 54 «Про затвердження змін до Структури територіальних органів поліції» та № 55 «Про організаційно-штатні зміни в Національній поліції» затверджено зміни до Структури територіальних органів поліції та затверджено штат ДПОП «ОШБ «Лють» як міжрегіонального територіального органу Національної поліції України, в структурі якого створено УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють». 
Також, Положенням про ДПОП «ОШБ «Лють», затверджене наказом Національної поліції України від 31 січня 2023 року № 66 (зі змінами), передбачено участь поліцейських в обороні України відповідно до Закону України «Про оборону України» шляхом безпосереднього ведення бойових дій за рішенням військового командування, погодженим із керівником поліції або уповноваженою ним особою, під час дії правового режиму воєнного стану в ході відсічі збройної агресії проти України.
Суд зазначає, що ОСОБА_1 був належним чином ознайомлений із посадовою інструкцією інспектора взводу № 2 роти № 2 полку управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють», яка визначає коло його службових обов`язків.
Так згідно підпунктів 2 та 4 пункту 3 розділу ІІ посадової інструкції інспектора взводу № 2 роти № 2 полку УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють», затвердженої т. в. о. начальника управління – командира полку УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» 10.06.2025 інспектор взводу зобов`язаний: знати та неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, бути вірним Присязі працівника поліції, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази прямих керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону. 
Підпунктами 1, 3 та 4 пункту 1 розділу IV посадової інструкції інспектора взводу № 2 роти № 2 полку УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють», затвердженої т. в. о. начальника управління – командира полку УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» 10.06.2025 інспектор взводу несе відповідальність за: неякісне або несвоєчасне виконання посадових завдань та обов`язків; порушення Дисциплінарного статуту Національної поліції України та антикорупційного законодавства; недотримання Присяги працівника поліції.
Також посадова інструкція покладає на інспектора обов`язок утримуватися від дій, що підривають авторитет Національної поліції України або перешкоджають виконанню службових обов`язків іншими працівниками поліції, а також сприяти керівництву у забезпеченні службової дисципліни.
За наведених обставин, суд дійшов висновку, що поведінка позивача, яка полягала у ненаданні безумовної згоди на виконання наказу командира, є порушенням його службових обов`язків та містить ознаки істотного дисциплінарного проступку. Суд враховує, що невиконання наказу поліцейським підрозділу поліції особливого призначення під час дії воєнного стану створює реальну загрозу злагодженості дій підрозділу в умовах надзвичайних ситуацій, підриває дисципліну та може становити загрозу національній безпеці й суверенітету України.
Відсутність чіткого волевиявлення виконати наказ командира поліцейським підрозділу поліції особливого призначення під час дії воєнного стану є несумісним із загальноприйнятими вимогами та підриває авторитет поліції.
Позивач в порушення вимог Присяги працівника поліції, ігноруючи обов`язки поліцейського щодо неухильного дотримання положень Конституції України та інших нормативних актів, що регламентують діяльність поліції не дотримувався принципів, що регламентують діяльність поліції та обов`язків поліцейського, які є невід`ємною частиною дотримання службової дисципліни поліцейським.
Суд зауважує на тому, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейських підрозділу поліції особливого призначення в умовах воєнного стану, що пов`язано з їх особливою підготовкою та статусом, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати вчинків, які можуть зганьбити звання працівника поліції або підірвати авторитет поліції, не допускати виникнення ситуацій, коли у суспільства може виникнути уявлення про протиправний характер діяльності конкретного поліцейського та поліції в цілому.
Щодо оцінки стану позивача суд зазначає, що суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому така оцінка виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. 
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10.02.2022 року у справі №160/7153/20. 
Тобто, суд не надає власну психологічну оцінку певному стану позивача, натомість може оцінити правильність врахування такого стану відповідачем в процедурному аспекті. 
З наданих доказів судом встановлено, що під час відмови позивача від виконання наказів на місці були присутні: начальник відділу психологічного забезпечення ОСОБА_2 , старший психолог з особливих доручень відділу психологічного забезпечення управління кадрового забезпечення ДПОП «ОШБ «Лють» Суднач Ю.О., лікар відділу лікувально-евакуаційного забезпечення управління домедичної та медичної допомоги («медична рота») ДПОП «ОШБ «Лють» ОСОБА_3 , заступник начальника відділу – лікаря відділу лікувально - евакуаційного забезпечення управління медичної та домедичної допомоги капітана поліції ОСОБА_4 .
При цьому позивач також стверджує, що в державних медичних закладах, які знаходяться в Донецькій області не вистачає відповідного обладнання та кваліфікованих лікарів, однак всі ці обставини не є такими, що підтверджені належними доказами. 
Оцінюючи конкретний стан позивача як уповноважені особи з компетенцією щодо висновків про медичний та психологічний стан позивача, в ході службових розслідувань вказали, що позивач на лікарняному не перебував та звільнень від фізичних навантажень не мав. Також методом спостереження за об`єктивними, зовнішньо вираженими показниками (діями, вчинками, мовою, зовнішнім виглядом тощо) встановлено, що індивідуальні особливості перебігу психічних процесів та психічний стан позивача задовільний. Гострих стресових реакцій та інших негативних станів, які вказували б на нездатність до виконання ними бойових (спеціальних) завдань, не спостерігалось.
Таким чином, стан позивача оцінено уповноваженими особами та на предмет того чи дозволяє він виконати конкретний наказ, згідно таких висновків позивач придатний до виконання наказу. В підсумку, саме за невиконання оскаржуваних наказів до позивача застосовано дисциплінарні стягнення. 
В іншій частині психологічний стан позивача не має значення для вирішення цього спору (в частині, що стосується не здатності виконати конкретний наказ, а в цілому). Оскільки спір виник виключно щодо виконання наказу і саме щодо психологічної придатності позивача до виконання такого наказу наявний висновок уповноваженої особи. Порушень процедури при здійсненні такого висновку не встановлено (уповноважені особи безпосередньо були присутні на місці, займають відповідні посади, врахували огляди позивача та зробила компетентний висновок у медичній сфері).
Отже вказані аргументи відхиляються судом.
Також, суд не приймає посилання позивача на подання рапорту про звільнення, оскільки на час виникнення спірних правовідносин він був діючим поліцейським та до моменту звільнення зобов`язаний був виконувати накази.
Наявність скарг не свідчить про дотримання дисципліни позивачем та не обґрунтовує поважність причин невиконання наказів про виконання бойових завдань в воєнний час.
Таким чином встановлені обставини не спростовані позивачем, що дає підстави для висновку, що в діях капітана поліції ОСОБА_1 міститься склад дисциплінарних правопорушень.
Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію ці ж самі діяння отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року у справі "X. v. Austria" про неприйнятність заяви №9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі "C. v. the United Kingdom" про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі "Ringvold v. Norway", заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.
Однією із загальних рис дисциплінарної відповідальності, якою вона відрізняється від інших видів юридичної відповідальності, є можливість її застосування без рішення суду на підставі вчинення дисциплінарного проступку.
На відміну від кримінальної відповідальності, дисциплінарна відрізняється тим, що підставою її застосування завжди є порушення встановленої організації праці або порушення загальновстановлених зобов`язань, які можуть бути передбачені службовими обов`язками суб`єкта проступку.
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.01.2020 року у справі № 160/1750/19.
З урахуванням положень частини 2 статті 5 Дисциплінарного статуту, притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності є самостійним юридичним наслідком, який настає у разі скоєння ним дисциплінарного проступку.
Суд звертає увагу, що працівники поліції повинні діяти на підставі та у межах повноважень, у спосіб, що визначений законодавством. Вони повинні усвідомлювати значимість своєї місії, їх поведінка повинна зміцнювати та підтримувати довіру суспільства до Національної поліції України. Поліцейські зобов`язані демонструвати і пропагувати високі стандарти поведінки, у зв`язку з чим добровільно беруть на себе більш істотні обмеження, пов`язані з дотриманням етичних норм як у поведінці під час виконання службових обов`язків, так і в поведінці у побуті. Дотримання бездоганної поведінки і безумовне виконання вимог чинного законодавства є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.
Враховуючи вищенаведене в сукупності, суд акцентує увагу на тому, що поліцейський повинен дотримуватись покладених на нього вимог, що передбачено вимогами Дисциплінарного статуту та Закону України «Про Національну поліцію», та уникати вчинення дій, які б могли викликати негативну суспільну думку населення відносно органів поліції та спричинити суспільний резонанс.
Суд зазначає, що, враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.
Аналогічна правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №815/2705/16, від 24.06.2021 у справі №826/7830/17.
При цьому, суд зауважує, що вчинення навіть одного проступку, який ганьбить звання офіцера поліції, нівелює всі попередні заслуги поліцейського, оскільки дискредитує не лише особу поліцейського, а й поліцію в цілому, як орган, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07.03.2024 року у справі №420/3952/20. 
Судом перевірено усі інші аспекти процедури проведення службового розслідування, а також надано правову оцінку усім аспектам притягнення позивача до відповідальності, при цьому судом не встановлено порушень відповідних положень законодавства. 
Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що вина позивача у порушенні службової діяльності доведена належними та допустимими доказами.
Будь-яких належних доказів невідповідності встановлених службовим розслідуванням фактів дійсним обставинам вчиненого дисциплінарного проступку позивачем не наведено, а судом під час розгляду справи не встановлено, відтак, суд погоджується з аргументами відповідача про те, що спірні накази є правомірними та обґрунтованими, а застосовані до позивача дисциплінарні стягнення у вигляді догани та суворої догани є співмірними до вчиненого проступку.
Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, згідно з принципом змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.
Натомість в даному випадку позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Таким чином, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення про накладення на позивача дисциплінарних стягнень, а саме у вигляді догани та суворої догани, відповідач діяв обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством України, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Враховуючи відмову у задоволенні позову, розподіл судових витрат в адміністративній справі не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання протиправними та скасування наказів - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та в строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська