Справа №701/744/26
Провадження №2/701/576/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2026 року	Маньківський районний суд, Черкаської області	
в складі: головуючого-судді -	Костенка А.  І. 	
за участі секретаря-	Брітан О. О.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Маньківка справу за позовом Виконавчого комітету Іваньківської сільської ради Уманського району Черкаської області до  ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Іваньківської сільської ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :
Представник позивача звернулася в суд з позовом до відповідача та третьої особи про позбавлення батьківських прав.
На підставу своїх вимог спирається на те, що на території Іваньківської сільської ради Уманського району проживає громадянка ОСОБА_1 , яка є матір`ю дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 видане 12.07.2016 р., виконавчим комітетом Білашківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2 видане 27.08.2020 р., виконавчим комітетом Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області.
Відомості про батьків дітей, з її слів, були записані за вказівкою матері ОСОБА_1 , у відповідності до ст. 135 Сімейного кодексу України.
В документах про реєстрацію дітей мати записана як « ОСОБА_4 ». В зв`язку з укладенням шлюбу ОСОБА_4 з ОСОБА_5 прізвище змінено на « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 1 видане 23.04.2024 Маньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Спосіб життя матері має негативний вплив на виконання нею батьківських обов`язків. ОСОБА_7 не працює, не перебуває на обліку в Центрі зайнятості, в будинку де проживає сім`я - санітарно-гігієнічні умови незадовільні, в кімнатах безлад, на підлозі, ліжках, тумбочках валяється брудний одяг та рештки їжі, постільна білизна брудна, плита та груба, якими отоплюють будинок в аварійному стані, не підтримується температурний режим. Діти часто голодні, в брудному одязі. Відсутні засоби гігієни, посуд та продукти харчування в обмеженій кількості. Мати часто веде себе агресивно, на зауваження працівників навчального закладу та представників служби у справах дітей не реагує. ОСОБА_8 не контролює дозвілля дітей, вчасного відвідування навчального закладу, виконання домашніх завдань.
За таких обставин у грудні 2023 року за згодою матері діти були влаштовані до КЗ «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації м. Умань». Разом з тим дітей було поставлено на облік служби у справа дітей, як таких що опинилися в складних життєвих обставинах. Одночасно сім`ю взято під соціальний супровід КЗ «Центр надання соціальних послуг Іваньківської сільської ради». За час перебування в закладі мати жодного разу їх не відвідувала, не цікавилася їх життям та здоров`ям.
Для спілкування дітей з матір`ю та підвищення її батьківського потенціалу 01.03.2024 дітей було влаштовано в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_9 в с. Іваньки. Проте громадянка ОСОБА_7 відвідувала дітей та спілкувалася з ними тільки після нагадування фахівця.
30.08.2024 малолітніх дітей було повернуто в сім`ю. Проте, позитивні зміни, що відбулися в сім`ї спостерігались тимчасово. Громадянка ОСОБА_1 не стала хорошою мамою. Має низький потенціал усвідомлення своєї материнської ролі у житті дітей.
16.01.2026 під час проведення рейду службою у справах дітей спільно з представником ювенальної поліції по перевірці умов проживання сімей з дітьми, які перебувають у зоні ризику, було відвідано сім`ю ОСОБА_1 , яка має на вихованні двох малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході візиту було встановлено, що в будинку де проживає сім`я - санітарно-гігієнічні умови незадовільні, на підлозі, ліжках, тумбочках валяється брудний одяг та рештки їжі, постільна білизна брудна, плита та груба, якими отоплюють будинок в аварійному стані, задимляні.
Зважаючи на неприпустимі умови для проживання дітей, малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за погодженням матері знову влаштовано в КЗ «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Умані». Матір притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків.
28.01.2026 р. дітей поставлено на облік в службі у справах дітей, як таких, що перебувають в складних життєвих обставинах.
За інформацією закладу дошкільної освіти «Веселка» с. Іваньки Іваньківської сільської ради, який відвідував ОСОБА_10 - хлопчик мав неохайний та недоглянутий вигляд, від дитини відчувався різкий неприємний запах. Одяг не завжди відповідав віку дитини. ОСОБА_1 не відвідувала батьківські збори, не завжди цікавилася успіхами дитини у навчанні, його поведінкою, емоційним станом.
За інформацією Іваньківського ліцею Іваньківської сільської ради малолітній ОСОБА_11 навчається у 3 класі. Дитині важко дається навчання, тому був переведений на індивідуальну форму навчання. Хлопчик замкнутий, хворобливий. Часто пропускав уроки без поважних причин. Мати дитини - гр. ОСОБА_1 не цікавиться його навчанням, уникає зустрічей із класним керівником. Хлопчик часто приходив до школи неохайний, одягнений не по погоді, не має відповідних навчальних приладь, часто виглядає стомленим та голодним. Турбота про фізичний та моральний розвиток дитини з боку мами незадовільна.
За інформацією КЗ «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Умані» у дітей виявлено високий рівень тривожності, пригнічений стан, наляканість, страх. Спостерігається педагогічна запущеність, не можуть відповісти на елементарні запитання. Рівень культурно-гігієнічних навичок низький. Діти проходять соціально-педагогічну корекцію для стабілізації емоційного стану.
За час перебування дітей у закладі ОСОБА_8 не відвідувала їх жодного разу. У перші дні прибуття телефонувала до синів, а тоді припинила. Мати не цікавиться життям, здоров`ям, самопочуттям, навчанням та вихованням дітей. Не прикладає зусиль, щоб приймати участь у житті дітей, не проявляє турботу про їх фізичний та духовний розвиток.
До служби у справах дітей про повернення дітей громадянка ОСОБА_7 не зверталася, їхнім життям та здоров`ям не цікавилася. При неодноразовому відвідуванні за місцем проживання - відсутня. На телефонні дзвінки не відповідає. Повністю ігнорує виконання батьківських обов`язків.
За інформацією фахівця з соціальної роботи з гр. ОСОБА_12 підписано договір про отримання нею послуги соціального супроводу. Складено індивідуальний план соціального супроводу, визначено перелік заходів, спрямованих на покращення житлово-побутових умов та відновлення належного виконання батьківських обов`язків. Фахівцем надавались поради, щодо виходу сім`ї з кризового становища, в пошуку роботи. Проте вона ухиляється від виконання договору, не дослухається до порад та рекомендацій фахівців. Ігнорувала їх виконання.
Фахівцями центру неодноразово здійснювалися спроби налагодити комунікацію з ОСОБА_13 . На телефонні дзвінки відповідала періодично. ОСОБА_7 мала намір забрати дітей і разом з ними проживати в будинку своєї матері. Однак після цього на телефонні дзвінки не відповідає, до Центру надання соціальних послуг не з`являється.
Під час неодноразових візитів служби у справах дітей, фахівця із соціальної роботи за місцем проживання гр. ОСОБА_1 , її не було вдома. На телефонні дзвінки не відповідала.
Питання про виконання батьківських обов`язків громадянкою ОСОБА_1 неодноразово розглядалось на комісії Іваньківської сільської ради з питань захисту прав дитини, на яких попереджувалась про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків. На останні засідання комісії не з`являлась, відповідних висновків щодо виконання батьківських обов`язків не зробила. Неодноразово притягувалась згідно ст. 184 КУпАП до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків.
ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не дбає про здоров`я, навчання, побут, матеріальне забезпечення дітей, не забезпечує гідні умови проживання, чим повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. Відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».
Наведені факти свідчать про свідоме нехтуваннями своїми батьківськими обов`язками ОСОБА_1 , що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати у її відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить справу розглядати у її відсутності.
Представник третьої особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Іваньківської сільської ради в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати у її відсутності.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. 
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. 
Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. 
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини:
ОСОБА_1 , є матір`ю дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 видане 12.07.2016 р., виконавчим комітетом Білашківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2 видане 27.08.2020 р., виконавчим комітетом Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області (а.с. 8, 9).
Відомості про батьків дітей, з її слів, були записані за вказівкою матері ОСОБА_1 , у відповідності до ст. 135 Сімейного кодексу України.
В документах про реєстрацію дітей мати записана як « ОСОБА_4 ». В зв`язку з укладенням шлюбу ОСОБА_4 з ОСОБА_5 прізвище змінено на « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 1 видане 23.04.2024 Маньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 7).
ОСОБА_7 не працює, не перебуває на обліку в Центрі зайнятості, в будинку де проживає сім`я - санітарно-гігієнічні умови незадовільні, в кімнатах безлад, на підлозі, ліжках, тумбочках валяється брудний одяг та рештки їжі, постільна білизна брудна, плита та груба, якими отоплюють будинок в аварійному стані, не підтримується температурний режим. Діти часто голодні, в брудному одязі. Відсутні засоби гігієни, посуд та продукти харчування в обмеженій кількості. Мати часто веде себе агресивно, на зауваження працівників навчального закладу та представників служби у справах дітей не реагує. ОСОБА_8 не контролює дозвілля дітей, вчасного відвідування навчального закладу, виконання домашніх завдань.
За таких обставин у грудні 2023 року за згодою матері діти були влаштовані до КЗ «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації м. Умань». Разом з тим дітей було поставлено на облік служби у справа дітей, як таких що опинилися в складних життєвих обставинах. Одночасно сім`ю взято під соціальний супровід КЗ «Центр надання соціальних послуг Іваньківської сільської ради». За час перебування в закладі мати жодного разу їх не відвідувала, не цікавилася їх життям та здоров`ям.
Для спілкування дітей з матір`ю та підвищення її батьківського потенціалу 01.03.2024 дітей було влаштовано в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_9 в с. Іваньки. Проте громадянка ОСОБА_7 відвідувала дітей та спілкувалася з ними тільки після нагадування фахівця.
30.08.2024 малолітніх дітей було повернуто в сім`ю. Проте, позитивні зміни, що відбулися в сім`ї спостерігались тимчасово. Громадянка ОСОБА_1 не стала хорошою мамою. Має низький потенціал усвідомлення своєї материнської ролі у житті дітей.
16.01.2026 під час проведення рейду службою у справах дітей спільно з представником ювенальної поліції по перевірці умов проживання сімей з дітьми, які перебувають у зоні ризику, було відвідано сім`ю ОСОБА_1 , яка має на вихованні двох малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході візиту було встановлено, що в будинку де проживає сім`я - санітарно-гігієнічні умови незадовільні, на підлозі, ліжках, тумбочках валяється брудний одяг та рештки їжі, постільна білизна брудна, плита та груба, якими отоплюють будинок в аварійному стані, задимляні (а.с. 16).
Зважаючи на неприпустимі умови для проживання дітей, малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за погодженням матері знову влаштовано в КЗ «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Умані». Матір притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків (а.с. 18).
28.01.2026 дітей поставлено на облік в службі у справах дітей, як таких, що перебувають в складних життєвих обставинах (а.с. 33).
За інформацією закладу дошкільної освіти «Веселка» с. Іваньки Іваньківської сільської ради, який відвідував ОСОБА_10 - хлопчик мав неохайний та недоглянутий вигляд, від дитини відчувався різкий неприємний запах. Одяг не завжди відповідав віку дитини. ОСОБА_1 не відвідувала батьківські збори, не завжди цікавилася успіхами дитини у навчанні, його поведінкою, емоційним станом (а.с. 15).
За інформацією Іваньківського ліцею Іваньківської сільської ради малолітній ОСОБА_11 навчається у 3 класі. Дитині важко дається навчання, тому був переведений на індивідуальну форму навчання. Хлопчик замкнутий, хворобливий. Часто пропускав уроки без поважних причин. Мати дитини - гр. ОСОБА_1 не цікавиться його навчанням, уникає зустрічей із класним керівником. Хлопчик часто приходив до школи неохайний, одягнений не по погоді, не має відповідних навчальних приладь, часто виглядає стомленим та голодним. Турбота про фізичний та моральний розвиток дитини з боку мами незадовільна (а.с. 14).
За інформацією КЗ «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Умані» у дітей виявлено високий рівень тривожності, пригнічений стан, наляканість, страх. Спостерігається педагогічна запущеність, не можуть відповісти на елементарні запитання. Рівень культурно-гігієнічних навичок низький. Діти проходять соціально-педагогічну корекцію для стабілізації емоційного стану (а.с. 19).
За час перебування дітей у закладі ОСОБА_8 не відвідувала їх жодного разу. У перші дні прибуття телефонувала до синів, а тоді припинила. Мати не цікавиться життям, здоров`ям, самопочуттям, навчанням та вихованням дітей. Не прикладає зусиль, щоб приймати участь у житті дітей, не проявляє турботу про їх фізичний та духовний розвиток.
До служби у справах дітей про повернення дітей громадянка ОСОБА_7 не зверталася, їхнім життям та здоров`ям не цікавилася. При неодноразовому відвідуванні за місцем проживання - відсутня. На телефонні дзвінки не відповідає. Повністю ігнорує виконання батьківських обов`язків.
За інформацією фахівця з соціальної роботи з гр. ОСОБА_12 підписано договір про отримання нею послуги соціального супроводу. Складено індивідуальний план соціального супроводу, визначено перелік заходів, спрямованих на покращення житлово-побутових умов та відновлення належного виконання батьківських обов`язків. Фахівцем надавались поради, щодо виходу сім`ї з кризового становища, в пошуку роботи. Проте вона ухиляється від виконання договору, не дослухається до порад та рекомендацій фахівців. Ігнорувала їх виконання (а.с. 20-32).
Питання про виконання батьківських обов`язків громадянкою ОСОБА_1 неодноразово розглядалось на комісії Іваньківської сільської ради з питань захисту прав дитини, на яких попереджувалась про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків. На останні засідання комісії не з`являлась, відповідних висновків щодо виконання батьківських обов`язків не зробила. Неодноразово притягувалась згідно ст. 184 КУпАП до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків (а.с. 36).
ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не дбає про здоров`я, навчання, побут, матеріальне забезпечення дітей, не забезпечує гідні умови проживання, чим повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. Відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».
Наведені факти свідчать про свідоме нехтуваннями своїми батьківськими обов`язками ОСОБА_1 
Виконавчим комітетом Іваньківської сільської ради прийнято рішення від 11.05.2026 № 6-4 про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 38-40).
Суд вирішуючи даний спір керується наступним.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції про права дитини).
Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Декларацією прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).
Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Ч. 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.
Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України).
Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Виходячи з тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер, як кожен, так і в сукупності, можна розцінити як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтована підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оцінювальний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин.
Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості (ст. 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення від 03 грудня 1986 року).
Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо.
Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та освідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.
Суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (справа «Мамчур проти України» (CASE OF MAMCHUR v. UKRAINE) від 16 липня 2015 року).
Відповідно до ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Згідно положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Добровільна допомога дитині, шляхом надання певних коштів або добровільна сплата аліментів не позбавляє стягнення їх в судовому порядку.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Так, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 181 СК України).
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частина 1 статті 184 СК України).
При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.
Суд вважає, що позивачем надано до суду належні та допустимі докази винної поведінки відповідача щодо своїх дітей та винятковості даного випадку, а саме: відсутність піклування про фізичний і духовний розвиток дітей; не виявлення інтересу до їх внутрішнього світу; свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, що в своїй сукупності свідчить про наявність підстав для застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення її батьківських прав щодо малолітніх дітей, тому позов про позбавлення батьківських прав підлягає до повного задоволення виключно в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 19, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, ст. 51 Конституції України, ст. ст. 7, 19, 141, 150, 155, 164, 180, 182, 183, 184 СК України, ст. ст. 8, 11 Закону України "Про охорону дитинства", суд,-

В И Р І Ш И В :
Позов задоволити.
Позбавити  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстровану та жительку АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно малолітніх дітей - сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягувати з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , та сина  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/3 частини всіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.05.2026 року і до досягнення  ОСОБА_2  повноліття, а з ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утриманнясина  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5  до досягнення ним повноліття.
Зобов`язати законного представника дітей у місячний строк з дня набрання законної сили рішення суду відкрити особисті рахунки малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відділенні Державного ощадного банку України.
Аліменти перераховувати на особистий рахунок дітей у відділенні Державного ощадного банку України.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 ), судовий збір у сумі 1 331 грн. 20 коп., на рахунок (IBAN) UA798999980000031211256026001 (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код за ЄДРПОУ 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, Код класифікації доходів бюджету 22030106) в дохід держави.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду впродовж тридцяти днів з дня його проголошення, але в силу ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя	А.  І.  Костенко