справа № 619/2149/21
провадження № 2/619/2/26

РІШЕННЯ
іменем України
11 червня 2026 року    м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області 
у складі: головуючого судді Пруднікової О.В.,
за участю секретаря судового засідання Вишневської О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання об`єкту незавершеного будівництва об`єктом спільної сумісної власності подружжя, визначення розміру частки в об`єкті незавершеного будівництва, виділення в натурі частини об`єкта незавершеного будівництва, встановив:
Стислий виклад позиції позивача.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому з урахуванням уточненої позовної заяви в останній редакції від 14.10.2024, просить:
- визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 об`єкт незавершеного будівництва - не введений в експлуатацію новозбудований житловий будинок літ. «Л-2» та надвірних будівель літ. «л», літ. «л3», літ. «л4», літ. «л5», літ. «л6», літ. «Н», літ. «О», №3, № 4, №5, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці кадастровий номер 6322056500:00:002:0450, ступінь будівельної готовності якого становить 100%; 
- визначити частку в об`єкті незавершеного будівництва - не введеного в експлуатацію новозбудованого житлового будинку літ. «Л-2» та надвірних будівель літ. «л», літ. «л3», літ. «л4», літ. «л5», літ. «л6», літ. «Н», літ. «О», №3, № 4, №5, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці кадастровий номер 6322056500:00:002:0450, ступінь будівельної готовності якого становить 100% за ОСОБА_1 ; 
- здійснити поділ спільної сумісної власності подружжя (об`єкту незавершеного будівництва) відповідно до висновку № 3630 від 12.12.2023 судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи.
- виділити ОСОБА_1 в натурі частину об?єкта незавершеного будівництва відповідно до варіанту поділу для 2 сторони відповідно до додатків N?2 та N?3 до висновку експерта N?3630 від 12.12.2023 р., яка становить 50/100 часток, загальною вартістю 767 090,0 грн, а саме виділити в невведеному в експлуатацію новозбудованому житловому будинку літ. «Л-2» приміщення - коридор N?1-1 площею 11,6кв.м, топкова N?1-3 площею 3,3 кв.м, санвузол N?1-4 площею 5, 1 кв.м, кухня N?1-5 площею 22,8кв.м, житлова N?1-6 площею 13,7 кв.м, частина передпокою N?1-7 площею 26,15кв.м, житлова N?1-11 площею 11,4кв.м, житлова N?1-12 площею 11,7кв.м, загальною площею 105,75кв.м вартістю 649715,0грн.; виділити надвірні будівлі - частина навісу літ. «л3», ганок літ. «л4», гараж літ. «О», зливної ями N?5, загальною вартістю 117 375,0 грн., що розташований за адресою АДРЕСА_1 , на земельній ділянці кадастровий номер 6322056500:00:002:0450, ступінь будівельної готовності якого становить 100%.
- виділити ОСОБА_2 в натурі частину об?єкта незавершеного будівництва відповідно до варіанту для 1 сторони відповідно до додатків N?2 та N?3 до висновку експерта N?3630 від 12.12.2023 р., яка становить 50/100 часток, загальною вартістю 767 087,0 грн, а саме виділити в невведеному в експлуатацію новозбудованому житловому будинку літ. «Л-2» приміщення - тамбур N?1 площею 9,4кв.м., комора Nell площею 5,0кв.м., житлова N?1-2 площею 31.,8 кв.м., частина передпокою N?1-7 площею 4,65кв.м., підсобна N?1-8 площею 31,0кв.м., спортзал N?1-9 площею 18,1 кв.м., санвузол N?1-10 площею 4,6кв.м., топкова N?Iплощею 1,2 кв.м., загальною площею 105,75 кв.м вартістю 644 793,0 грн.; виділити надвірні будівлі - погріб літ. «л», частина навісу літ. «л3», ганок літ «л5», навіс літ. «Н», паркан N?3, зливна яма N?4, зливної ями N?5, загальною вартістю 122 294,0грн, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , на земельній ділянці кадастровий номер 6322056500:00:002:0450, ступінь будівельної готовності якого становить 100%.
Стягнути з відповідача понесені ОСОБА_1 судові витрати.
В обґрунтування позову зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2011. Від шлюбу мають двох доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Починаючи з 5 серпня 2020 року вони проживають окремо, діти проживають з нею, також на її утриманні знаходиться малолітня дитина з інвалідністю. За період спільного проживання у шлюбі за спільні кошти сім`ї, сторони розпочали та закінчили будівництво власного двоповерхового будинку загальною площею 210, 4 м2, житлова площа якого становить 117,8м2 з надвірними будівлями та спорудами, будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до технічного паспорту від 10.11.2014 об`єкт забудови складається з житлового будинку, ганку, веранди, сараю, льохи, літньої кухні, ганка, вбиральні, літнього душу, лазні, навісу, гаражу, колонки, воріт та паркану. Будівельний паспорт було зареєстровано 08.09.2015. Житловий будинок літ. Л-2 не введено в експлуатацію, в зв`язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом. Відповідно до висновку експерта №3630 від 12.12.2023 за результатами проведення будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, ринкова вартість спірного житлового будинку з господарськими будівлями становить 1 984 580,00 грн. Ступінь будівельної готовності спірного житлового будинку з господарськими будівлями становить 100%. Відповідач намагається ввести суд в оману, безпідставно надаючи бездоказові відомості про те, що новостворений будинок є лише частиною придбаною заздалегідь до початку будівництва садиби, що сам спростовує твердженням про те, що будинок демонтований і матеріали демонтажу використані для будівництва нового. Ці твердження знаходять своє спростування при вивчені правовстановлюючих документів на придбану у 2009 році садибу, яка відповідно до договору купівлі-продажу серії ВМВ767839 була розміром 11,7 м2 житлової площі, проте як новостворений будинок, відповідно до технічного паспорту від 10.11.2014 є 117,8 м2 житлової площі та 210,4м2 загальної площі. З технічного паспорту на спірний житловий будинок встановлено, що будівництво будинку з мансардою, банею та господарськими спорудами закінчено в 2014 році, стан готовності об`єкта 100%. Твердження відповідача про наявність у нього власних коштів на будівництво спірного майна не відповідає дійсності, т.я. сторони почали разом жити наприкінці 2010 року і він не мав ніяких заощаджень, оскільки всі зароблені кошти він відразу вкладав у ремонт своєї квартири за адресою: АДРЕСА_2 і йому їх невистачило. Діяльність свого ФОП відповідач припинив через неприбутковість, тривалий час не міг знайти роботу. Наведений відповідачем звіт суб`єкта малого підприємства фізичної особи платника єдиного податку не є доказом існування заощаджень, а лише містить інформацію про обсяг його виручки. Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що батьками відповідача йому були надані кошти на будівництво спірного будинку. Додані чеки та рукописні записи відповідача не зрозумілі. Твердження відповідача, що після серпня 2020 року ним зроблено ремонт на другому поверсі, утеплена криша, прибудована котельня та інші роботи не відповідають дійсності – всі будівельні роботи були зроблені ними в період шлюбу, сумісного проживання та ведення спільного бюджету та господарства. Після розлучення доступу до спірного майна вона не має, ключі давно замінені відповідачем, об`єкт оглядався техніком БТІ за її відсутності.
Стислий виклад позиції відповідача.
Відповідач, з урахуванням уточнень, просив позовні вимоги задовольнити частково, визнавши за ОСОБА_1 частку матеріалів та обладнання у зібраному вигляді або передати ОСОБА_1 його частки у спільно часткову з позивачкою власність квартири готельного типу за адресою АДРЕСА_3 за умови відмови позивачки від позовних вимог на житловий будинок, в іншій частині позовних вимог відмовити. Зазначив, що ним 06.06.2009 за особисті кошти, а саме за 13 500,00 доларів США придбано житловий будинок АДРЕСА_4 на підставі договору купівлі-продажу. Земельна ділянка за цією ж самою адресою отримана ним у власність в порядку приватизації. Повідомлення про початок будівельних робіт він особисто подав 22.09.2015. Предметом даного позову є виділ частки з нерухомого майна, а саме об`єкта незавершеного будівництва, тож обов`язковою умовою при виділі цієї частки є введення в експлуатацію цього об`єкта. Оскільки спірне нерухоме майно не введено в експлуатацію та речове право на нього не зареєстровано, то виділ частки з цього майна є неможливим. При будівництві спірного будинку ним було використано фундамент від старого будинку та погріб, демонтована цегла була використана для зведення міжкімнатних перегородок та при заливці фундаменту, метал з даху було використано для опалубки при заливці фундаменту. Опалення частково використано зі старого будинку, саме залишився вузол опалення (котел) та частково труби. Ввід газу та електричної енергії, також залишився від старого будинку без зміни проектної та дозвільної документації. Також використовувалась свердловина, яка функціонувала при придбанні ним садиби у 2009 році. Усі будівельні роботи та будівельні матеріали, використані в процесі будівництва, були придбані за його особисті кошти, які були ним зароблені та заощаджені до реєстрації шлюбу, а також допомагали йому його батьки. Усього в будівництво до 2020 року вкладено 50 500, 00 доларів США, з них 2 100,00 доларів США йому подарував батько, 3 150, 00 доларів США подарувала йому мати, а ще 3 850, 00 доларів США йому подарувала мати від продажу її гаража. 1000, 00 доларів США було вкладено від дивідендів за його цінні папери (акції), які не є спільним доходом подружжя, 2800, 00 доларів США було вкладено його особистих коштів, які в нього були на час укладання шлюбу. Таким чином його особистих коштів було вкладено 29 000, 00 доларів США. Спільних коштів подружжя було вкладено 12 400, 00 доларів США. Отже частка ОСОБА_1 складає 6200, 00 доларів США. Після серпня 2020 року, коли вони проживали вже окремо, ним зроблено ремонт на другому поверсі відповідно до первинних документів на 74 000 грн, що еквівалентно 2 500 доларів США, хоча витрачено набагато більше. Також ним особисто виконувались ці монтажно-будівельні роботи, здійснювався авторський нагляд та охоронні функції, тобто за період з вересня 2020 року по березень 2024 року включно, компенсація даних послуг складає за 43 місяці 258 000, 00 грн, що еквівалентно 7 000,00 доларів США, частка ОСОБА_1 складає 6200/73500= 1/12. Отже у таке збільшення вартості не були вкладені окремі кошти ОСОБА_1 . Також ним передано позивачу два об`єкти нерухомості майна, від використання яких вона отримує орендну плату, оптово-роздрібний бізнес, він сплачує аліменти на утримання двох дітей. Не вважає, що будинок є добудований, а технічний паспорт не є документом. Пояснення позивача, що будинок добудований у 2019 році, а в позовній заяві, що добудований у 2014 році не відповідають дійсності. Крім того заперечує проти стягнення з нього на користь позивача судового збору, за роботу з оцінки нерухомого майна, за виготовлення технічного паспорту, витрати на правничу допомогу, витрати за проведення судової експертизи, т.я. дані послуги він не замовляв, акт прийому-передач послуг не підписував, якість робіт не контролював, результатів не отримував.
Участь у справі сторін та інших учасників справи.
Позивача у судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин.
Щодо сімейного стану позивача та відповідача.
Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 12 серпня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1229 (а.с. 26 т.1).
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 657 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 302 (а.с. 76; 77 том 2).
Згідно з посвідченням серії НОМЕР_4 виданого УПСЗНА Комінтернівського району ХМР від 23.11.2016 – ОСОБА_3 , 2015 р.н. є дитиною-інвалідом (а.с. 78 том 2).
Як вбачається з медичного висновку № 36 виданого КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №1» - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має синдром Дауна Q90 і по переліку медичних показників, має право на одержання державної соціальної допомоги на дітей інвалідів до 18 років (а.с. 79 том 2). 
Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 80 том 2).
Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 травня 2023 року, зміненим постановою Харківського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дружини ОСОБА_5 , доньки ОСОБА_2 та на утримання доньки ОСОБА_3 .
Щодо спірного нерухомого майна.
06.06.2009 ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_6 житловий будинок АДРЕСА_4 згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сторчак О.В. Продаж цей вчинено за суму 103 275 грн, що за курсом валют на 06.06.2009 складає 13 500 доларів США (а.с.27-28, т. 1).
Згідно з витягом з Державного реєстру правочинів від 06.06.2009 договір купівлі-продажу будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; посвідчений нотаріально за № 322, приватним нотаріусом Сторчак О.В.; відчужувач: ОСОБА_6 ; набувач: ОСОБА_2 (а.с. 30 т. 1).
Комунальним підприємством «Дергачівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 10.07.2009 будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 право власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого за № 322, 06.06.2009 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сторчак О.В.(а.с. 32 т.1).
10.11.2014 на замовлення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виготовлений технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 36-44 т. 1). 
29.05.2015 ОСОБА_2 звертався на адресу Пересічанського селищного голови про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою в натурі (на місцевості) земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку (а.с. 149 том 2).
04.06.2015 рішенням LVII сесії VI скликання Пересічанської селищної ради – ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1 в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтованою площею 0, 1500 га (а.с. 150 т.2). 
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.08.2015 ОСОБА_2 належить земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 6322056500:00:002:0450, дата державної реєстрації земельної ділянки 06.07.2015, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: відділ Держземагенство у Дергачівському районі; цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), 0,15 га (а.с. 122-123 т. 1).
Як вбачається зі свідоцтва про право власності від 28.08.2015 – ОСОБА_2 на праві власності належить нерухоме майно, а саме земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 6322056500:00:002:0450 (а.с. 124 т. 1).
22.09.2015 ОСОБА_2 повідомив Департамент ДАБІ у Харківській області про початок виконання будівельних робіт/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт ХК 062152890493, а саме будівництво житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 34-35 т.1). 
Відповідно до висновку № 3630 від 12.12.2023 за результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи за матеріалами цивільної справи – ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 станом на момент проведення дослідження складає 1 984 580 грн, без урахування ПДВ; ступінь будівельної готовності житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , становить 100%; за умов зазначених у дослідженні, запропоновано можливий з технічної точки зору варіант поділу частини нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , з дотриманням рівності площ приміщень; запропоновано перелік будівельних робіт по запланованому варіанту поділу, сума грошової компенсації, у зв`язку з незначним відхиленням від рівності частин та з урахуванням вартості робіт по переобладнанню (реконструкції) житлового будинку, інших видів робіт та вартості оформлення різних дозволів, не розраховується з причин, вказаних у дослідженні (а.с. 2-47 том 2).
За результатами проведеної експертизи експертом запропоновано наступний можливий з технічної точки зору варіант поділу цього майна:
1 сторона - 50/100 частини загальною вартістю 764 207,0 грн: по житлових будівлях літ. «Л-2»: тамбур N?l площею 9,4кв.м., комора N?lI площею 5,0 кв.м, житлова N?1-2 площею 31,8кв.м, частина передпокою N?1-7 площею 4,65 кв.м, підсобна N?1-8 площею 31,0 кв.м., спортзал N?1-9 площею 18,1 кв.м, санвузол N?1-10 площею 4,6 кв.м, топкова Nell! площею 1,2кв.м., що складае загальну площу 105,75 кв.м, вартістю 644 793,0грн.; по надвірним будівлям: погріб літ. «л», частина навісу літ. «л3», ганок літ, «л5», навіс літ. «Н», паркан и?3, зливна яма N?4, зливної ями N?5, загальною вартістю 122 294,0 грн.
2 сторона - 50/100 частини загальною вартістю 767090,0грн.: по житлових будівлях літ. «Л-2»: коридор N?1-1 площею 11,6кв.м, топкова N?1- З площею 3,3 кв.м, санвузол N?1-4 площею 5,1кв.м, кухня N?1-5 площею 22,8кв.м, житлова N?1-6 площею 13,7кв.м, частина передпокою N?1-7 площею 26,15 кв.м, житлова N?1-11 площею 11,4кв.м, житлова N?1-12 площею 11,7 кв.м, що складае загальну площу 105,75 кв.м вартістю 649715,0грн.; по надвірним будівлям: частина навісу літ. «л3», ганок літ. «л4», гараж літ. «О», зливної ями N?5, загальною вартістю 117375,0грн.
Варіант поділу нерухомого майна садиби проілюстровано у додатках N?N?2, 3 до висновку експерта.
Для здійснення вказаного варіанту поділу експертом запропоновано здійснити наступні переобладнання:- у стіні між приміщенням І та гаражем літ. «О» демонтувати дверний блок, закласти дверний отвір; - у перегородці між приміщенням І та 1-1 демонтувати дверний блок, дверний проріз закласти; - у перегородці між приміщення І та 1-2 улаштувати дверний проріз, встановити дверний блок; - у перегородці між приміщенням І та ІІ улаштувати дверний проріз, встановити дверний блок; - у перегородці між приміщенням 1-2 та ІІ демонтувати дверний блок, дверний проріз закласти;-встановити у приміщенні 1-2 перегородку, улаштувавши приміщення: кухні площею 17,7кв.м ( обладнати мийкою та плитою для приготування їжі) та приміщення коридору площею 14,2 кв.м; - у перекритті приміщення 1-2 (коридор) улаштувати отвір та улаштувати сходи на 2 поверху приміщення 1-8 (передбачити посилення конструкцій перекриття); - у перегородці між приміщенням 1-7 та 1-8, 1-7 та 1-11 демонтувати дверні блоки, дверні прорізи закласти; встановити у приміщенні 1-7 перегородку, улаштувавши приміщення передпокою площею 26,15кв.м та площею 4,65 кв.м; - у перегородці між приміщенням 1-7 та 1-11, 1-8 та 1-9 улаштувати дверні прорізи, встановити дверні блоки; - у приміщенні 1-7 улаштувати другий лаз на горище (передбачити посилення конструкцій перекриття); - лінія розподілу горища проходить по лінії розподілу 2 поверху будинку, без улаштування перегородок; - улаштувати ворота з хвірткою для проходу до частини нерухомого майна, яке пропонується виділити 2 стороні, з боку провулку Першотравневий;- для улаштування самостійної мережі водопостачання 2 стороні улаштувати окрему свердловину. Також у своєму висновку експертом рекомендовано для забезпечення кожної частини житлового будинку окремими (самостійними) інженерними мережами звернутись до відповідних спеціалізованих установ.
Допитана в судовому засіданні за клопотанням відповідача свідок ОСОБА_7 , яка є матір`ю відповідача пояснила, що з моменту створення молодої родини батьки відповідача (свідок та її чоловік) надавали всебічну матеріальну та майнову підтримку, зокрема забезпечили умови для придбання квартири, автомобіля та гаража. Стосовно будівництва спірного житлового будинку свідок зазначила, що рішення про початок будівництва великого будинку приймалося спільно, з розрахунком на тривале проживання родини. Свідок та її чоловік брали активну фінансову та фізичну участь у зведенні цього об`єкта нерухомості на всіх етапах. Грошові кошти на будівництво будинку виділялися свідком та її чоловіком регулярно й у великих розмірах. Основним джерелом цих коштів був дохід від надання в оренду належної свідку квартири, що розташована у місті Харкові. Усі отримані від оренди грошові кошти в повному обсязі передавалися безпосередньо молодій родині для фінансування будівельних робіт та закупівлі матеріалів. Окрім фінансових вкладень, у будівництво було вкладено значний особистий труд. Чоловік свідка (батько відповідача) був професійним, висококваліфікованим будівельником. Протягом усього періоду активного будівництва він разом із свідком регулярно перебував на будівельному майданчику, особисто виконував та контролював складні будівельні роботи, що дозволило суттєво заощадити на залученні сторонніх найманих працівників. Свідок наголошує, що грошові кошти та праця вкладалися виключно з метою створення спільного житла для довгострокового проживання родини її дитини. Можливість розірвання шлюбу на момент будівництва не передбачалася. Свідок зазначає, що забезпечена власним житлом у місті Харкові і не має потреби в отриманні частки будинку для проживання. Водночас, зважаючи на припинення шлюбних відносин між сторонами, свідок претендує на компенсацію або визнання права на ту частку в майні, яка була створена за рахунок її особистих фінансових коштів та праці її родини, оскільки ці ресурси не мали на меті безоплатний дарунок лише одному з подружжя (позивачу).
Норми права, мотиви та висновки суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
У статті 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності. За частинами першою та другою цієї статті ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
За вимогами частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Зміст права власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України).
Згідно з вимогами статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (стаття 190 цього Кодексу).
До речей як складової поняття майна, відповідно до положень статті 181 ЦК України, належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (нерухомі), речі, які можна вільно переміщувати у просторі (рухомі).
Права та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (частина перша статті 182 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Згідно з ч. 1 ст. 368 СК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Крім того, згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, наведеними у п. 23 постанови №11 від 21.12.2007«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Згідно з частиною першою статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу (стаття 370 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Виділ частки із спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.
Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему водопостачання, водовідведення, опалення тощо, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна у розумінні статті 181 ЦК України.
Верховний Суд у постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 361/4047/17 зазначив, що системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено його відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.
Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників (Постанова Верховного Суду від 06 травня 2026 року у справі № 716/2372/21).
Щодо вимоги позову про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя.
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Питання ефективності такого способу захисту порушеного права, як визнання певного майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя, вже перебувало на вирішенні Великої Палати Верховного Суду, а саме у справі № 523/14489/15, № 607/10858/22.
У постановах від 23 січня 2024 року, 08 квітня 2026, ухвалених у вказаних справах, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при розгляді справ про поділ спільного сумісного майна подружжя встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи неспростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення.
Більше того, відповідне судове рішення лише підтверджує наявність режиму спільного сумісного майна, і для такого підтвердження заявлення вимоги про визнання певних об`єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідним. Ефективним способом захисту за таких умов є саме вирішення вимоги про поділ спільного сумісного майна.
З огляду на викладене вимога позову, заявлена в цій справі, про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя задоволенню не підлягає як така, що не відповідає критерію ефективності способу захисту порушеного права позивачки.
Така вимога складає підставу (а не предмет) позову про поділ майна подружжя і не потребує окремого артикулювання в позовній заяві.
Щодо поділу будинку та виділу в натурі.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2011 року по 16 грудня 2021 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та рішенням суду про розірвання шлюбу.
У період шлюбу сторони вели спільне господарство, мають двох спільних дітей, одна з яких є дитиною з інвалідністю, що сторонами не заперечувалось та підтверджується належними письмовими доказами.
З матеріалів справи вбачається, що до укладення шлюбу відповідач на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2009 набув у власність житловий будинок АДРЕСА_4 .
Разом із тим судом встановлено, що предметом спору у даній справі є не зазначений житловий будинок, придбаний відповідачем до шлюбу, а новозбудований житловий будинок літ. «Л-2» із господарськими будівлями та спорудами, розташований за цією ж адресою.
Як вбачається з технічного паспорта від 10.11.2014, житлова площа новозбудованого будинку становить 117,8 кв.м, загальна площа — 210,4 кв.м, що істотно відрізняється від характеристик будинку, придбаного відповідачем у 2009 році.
Крім того, наявні у справі докази свідчать, що після придбання старого домоволодіння відповідачем було отримано земельну ділянку кадастровий номер 6322056500:00:002:0450 для будівництва та обслуговування житлового будинку, розроблено відповідну землевпорядну документацію, отримано будівельний паспорт та подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 22.09.2015.
04.06.2015 рішенням LVII сесії VI скликання Пересічанської селищної ради – ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1 в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.
Наведене у своїй сукупності свідчить про створення сторонами нового об`єкта нерухомого майна в період шлюбу, який є незавершений будівництвом.
Доводи відповідача про те, що при будівництві використовувалися окремі конструктивні елементи старого будинку, а саме фундамент, погріб, окремі будівельні матеріали та інженерні мережі, не спростовують факту створення нового об`єкта будівництва, оскільки самі по собі не свідчать про збереження тотожності попереднього житлового будинку.
Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав самостійного заробітку з поважних причин.
Презумпція спільності майна подружжя може бути спростована лише належними та допустимими доказами.
Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на використання ним особистих коштів та коштів, подарованих батьками. Однак належних та достатніх доказів на підтвердження розміру таких коштів, факту їх цільового використання саме на спорудження спірного будинку, а також можливості відокремлення їх від спільного сімейного бюджету суду не надано.
Показання свідка ОСОБА_7 щодо надання відповідачу батьками грошових коштів суд оцінює критично в частині визначення конкретних сум та їх використання, оскільки вони не підтверджені належними письмовими доказами та надані близьким родичем відповідача.
Висновком судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 3630 від 12.12.2023 встановлено, що ступінь будівельної готовності житлового будинку та господарських будівель становить 100 %, а також існує технічна можливість його поділу між співвласниками.
Оскільки висновком експерта № 3630 від 12.12.2023 підтверджено технічну можливість поділу спірного об`єкта в натурі, позовна вимога про поділ спільного майна відповідно до запропонованого експертом варіанта також підлягає задоволенню.
Оцінюючи висновок судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 3630 від 12.12.2023, суд виходить із того, що зазначений висновок складений компетентним експертом державної спеціалізованої експертної установи, містить докладний опис проведених досліджень, відповіді на поставлені судом питання, ґрунтується на матеріалах справи та вимогах чинних будівельних норм і правил.
Сторонами не подано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки експерта або свідчили про їх необґрунтованість.
Експертом також встановлено, що будівлі та споруди літ. «Л-2», літ. «л», літ. «л3», літ. «л4», літ. «л5», літ. «л6», літ. «Н», літ. «О», № 3, № 4, № 5 були створені після реєстрації шлюбу сторін та мають інвентаризаційну вартість 1 534 177 грн, тоді як інші господарські будівлі та споруди існували до укладення шлюбу та належали відповідачу на праві особистої приватної власності.
Суд бере до уваги, що експерт прямо зазначив про можливість поділу спірного нерухомого майна між сторонами на дві рівні частини із дотриманням рівності житлової площі та із забезпеченням можливості подальшого функціонування кожної частини як самостійного об`єкта після виконання необхідних робіт з переобладнання.
Доводи відповідача про неможливість поділу спірного майна через відсутність прийняття об`єкта в експлуатацію суд відхиляє.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 квітня 2026 року у справі № 607/10858/22 зазначила, що об`єкт незавершеного будівництва, створений під час шлюбу, є майном, щодо якого можуть виникати права спільної сумісної власності подружжя, а відсутність державної реєстрації права власності чи прийняття такого об`єкта в експлуатацію не виключає можливості судового захисту прав одного з подружжя шляхом визначення часток та поділу такого майна.
При цьому судове рішення не підміняє собою процедуру прийняття об`єкта в експлуатацію та не звільняє співвласників від необхідності вчинення відповідних дій щодо оформлення прав на завершений будівництвом об`єкт.
Питання здійснення майнових прав учасниками сімейних відносин, якими є подружжя, що будує житло для потреб сім`ї, безпосередньо пов`язане з їх правомірними очікуваннями на отримання такого житла. Гарантування правомірних очікувань є складовою верховенства права, сутнісно пов`язане з принципами правової визначеності та справедливості.
Матеріалами справи підтверджено, що спірний житловий будинок зведений у період шлюбу сторін, за відсутності належних доказів використання виключно особистих коштів відповідача, а тому на нього поширюється правовий режим спільної сумісної власності подружжя.
Враховуючи положення статей 60, 69, 70 Сімейного кодексу України, частки подружжя у спільному майні є рівними.
Посилання експерта у дослідницькій частині висновку на передчасність поділу за відсутності декларації про готовність об`єкта до експлуатації не може бути підставою для відмови в позові, оскільки таке твердження є правовою оцінкою, що виходить за межі компетенції судового експерта, а питання застосування норм права належить виключно до повноважень суду.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати об`єкт незавершеного будівництва — житловий будинок літ. «Л-2» та надвірні будівлі літ. «л», літ. «л3», літ. «л4», літ. «л5», літ. «л6», літ. «Н», літ. «О», № 3, № 4, № 5, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визначивши за кожним із них по 1/2 частці у зазначеному майні.
Оскільки висновком експерта № 3630 підтверджено технічну можливість поділу спірного майна та запропоновано конкретний варіант такого поділу, який забезпечує рівність житлової площі та практично рівну вартість частин майна, суд вважає за можливе покласти в основу рішення саме запропонований експертом варіант поділу.
За таким варіантом ОСОБА_1 підлягають виділенню 1/2 частина незавершеного будівництвом житлового будинку літ. «Л-2»: тамбур І площею 9,4 кв.м, комора ІІ площею 5,0 кв.м, житлова кімната 1-2 площею 31,8 кв.м, частина передпокою 1-7 площею 4,65 кв.м, підсобне приміщення 1-8 площею 31,0 кв.м, спортзал 1-9 площею 18,1 кв.м, санвузол 1-10 площею 4,6 кв.м, топкова ІІІ площею 1,2 кв.м, загальною площею 105,75 кв.м, а також погріб літ. «л», частина навісу літ. «л6», ганок літ. «л5», навіс літ. «Н», паркан № 3, зливна яма № 4 та 1/2 частина зливної ями № 5.
ОСОБА_2 підлягають виділенню 1/2 частина незавершеного будівництвом житлового будинку літ. «Л-2»: коридор 1-1 площею 11,6 кв.м, топкова 1-3 площею 3,3 кв.м, санвузол 1-4 площею 5,1 кв.м, кухня 1-5 площею 22,8 кв.м, житлова кімната 1-6 площею 13,7 кв.м, частина передпокою 1-7 площею 26,15 кв.м, житлові кімнати 1-11 площею 11,4 кв.м та 1-12 площею 11,7 кв.м, загальною площею 105,75 кв.м, а також частина навісу літ. «л6», ганок літ. «л4», гараж літ. «О» та 1/2 частина зливної ями № 5.
Різниця між фактично виділеними частками становить 3 грн, що є незначною та не потребує визначення грошової компенсації, про що прямо зазначено у висновку експерта.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, доведеними належними доказами та підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
У разі задоволення позову понесені позивачем судові витрати покладаються на відповідача (частина перша, друга статті 141 ЦПК).
Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 6 810 грн (а.с.1 т. 1) підлягає стягненню з відповідача.
Також на користь позивача з відповідача підлягає стягненню підтверджені витрати на проведення експертизи № 3630 від 12.12.2023 у розмірі 28 677,60 грн згідно з квитанцією № 159972797 від 20.03.2023 (а.с. 113 т. 2).
Питання розподілу правничої допомоги суд відповідно до заяви представника позивача вирішить в порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України.
Керуючись статтями 4, 12-13, 76-81, 100, 109, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 274, 354 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 190, 328, 329, 331 Цивільного кодексу України, статтями 60, 61, 63, 70 Сімейного кодексу України, суд -
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
У порядку поділу майна подружжя визнати право власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку літ. «Л-2» та надвірних будівель літ. «л», літ. «л3», літ. «л4», літ. «л5», літ. «л6», літ. «Н», літ. «О», №3, № 4, №5, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці кадастровий номер 6322056500:00:002:0450; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку літ. «Л-2» та надвірних будівель літ. «л», літ. «л3», літ. «л4», літ. «л5», літ. «л6», літ. «Н», літ. «О», №3, № 4, №5, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці кадастровий номер 6322056500:00:002:0450.
Здійснити поділ спільної сумісної власності подружжя відповідно до висновку № 3630 від 12.12.2023 судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи:
- виділити ОСОБА_1 в натурі 1/2 частину об?єкта незавершеного будівництва відповідно до варіанту поділу для 2 сторони відповідно до додатків N?2 та N?3 до висновку експерта N?3630 від 12.12.2023 р., а саме виділити в житловому будинку літ. «Л-2» приміщення - коридор N?1-1 площею 11,6кв.м, топкова N?1-3 площею 3,3 кв.м, санвузол N?1-4 площею 5, 1 кв.м, кухня N?1-5 площею 22,8кв.м, житлова N?1-6 площею 13,7 кв.м, частина передпокою N?1-7 площею 26,15кв.м, житлова N?1-11 площею 11,4кв.м, житлова N?1-12 площею 11,7кв.м, загальною площею 105,75кв.м.; виділити надвірні будівлі - частина навісу літ. «л3», ганок літ. «л4», гараж літ. «О», зливної ями N?5, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , на земельній ділянці кадастровий номер 6322056500:00:002:0450.
- виділити ОСОБА_2 в натурі 1/2 частину об?єкта незавершеного будівництва відповідно до варіанту для 1 сторони відповідно до додатків N?2 та N?3 до висновку експерта N?3630 від 12.12.2023 р., а саме виділити в житловому будинку літ. «Л-2» приміщення - тамбур N?1 площею 9,4кв.м., комора N? 2 площею 5,0кв.м., житлова N?1-2 площею 31.,8 кв.м., частина передпокою N?1-7 площею 4,65кв.м., підсобна N?1-8 площею 31,0кв.м., спортзал N?1-9 площею 18,1 кв.м., санвузол N?1-10 площею 4,6кв.м., топкова N?Iплощею 1,2 кв.м., загальною площею 105,75 кв.м.; виділити надвірні будівлі - погріб літ. «л», частина навісу літ. «л3», ганок літ «л5», навіс літ. «Н», паркан N?3, зливна яма N?4, зливної ями N?5, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , на земельній ділянці кадастровий номер 6322056500:00:002:0450.
Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 сплачений позивачем судовий збір у розмірі 6 810 грн (шість тисяч вісімсот десять) грн 00 коп. та витрати на проведення експертизи № 3630 від 12.12.2023 у розмірі 28 677 (двадцять вісім тисяч шістсот сімдесят сім гривень 60 копійок) грн 60 коп. 
Заходи забезпечення позову, які вжиті ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 05.04.2024, якою заборонено відчуження житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , продовжуватимуть діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) сторін:
позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП-відсутній , місце проживання: АДРЕСА_5 ;.
відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Суддя О. В. Пруднікова