Справа № 529/54/26
Провадження № 2/529/303/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Кириченко О.С., розглянувши в приміщенні суду в селищі Диканька Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитними договорами. 
В обґрунтування позову вказано, що 14.02.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1717966 (далі - договір позики). Відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором позики належним чином не виконав. 30.12.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу № 30-12/2021, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право вимоги зокрема за вказаним вище договором позики. 10.03.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ "Коллект Центр" набуло право вимоги зокрема за зазначеним вище договором позики. 28.08.2025 між ТОВ "Коллект Центр" та позивачем ТОВ "Факторинг Партнерс" було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 28-08/2025, відповідно до якого позивач набув право вимоги зокрема за вказаним вище договором позики від 14.02.2021, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за яким складає у загальному розмірі 12 492,50 грн, з яких: 3 984,46 грн - заборгованість за тілом позики, 8 373,34 грн - заборгованість за відсотками за користування позикою, 116,37 грн - інфляційні збитки, 18,33 грн - 3 % річних. 
29.07.2021 між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 4539265 (далі - кредитний договір). Відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав. 25.05.2022 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" було укладено договір факторингу № ФК 25-05/22, відповідно до якого ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" набуло право вимоги, зокрема, за вказаним вище кредитним договором. 01.08.2025 між ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" та позивачем ТОВ "Факторинг Партнерс" було укладено договір факторингу № 01-08/25, відповідно до якого позивач набув право вимоги, зокрема за вказаним вище кредитним договором від 29.07.2021, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за яким складає у загальному розмірі 6 560,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4 560,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. 
Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за вказаними вище договором позики та кредитним договором у загальному розмірі 19 052,50 грн та понесені у справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду в розмірі 2 662,40 грн і витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн.
Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. 
У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Відповідач ОСОБА_1 надав суду відзив на позов, в якому вказав, що визнає позовні вимоги частково /а.с. 174-177/. Просив стягнути з нього на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 29.07.2021 № 4539265 у загальному розмірі 3 140,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1 140,00 грн. В іншій частині позову щодо стягнення з нього заборгованості за договором позики від 14.02.2021 № 1717966 відмовити у повному обсязі за безпідставністю. Відповідач просив стягнути з нього на користь позивача судовий збір пропорційно до визнаних ним сум заборгованості в розмірі 438,76 грн. Позовну вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково, а саме стягнути з нього на користь позивача ці витрати у розмірі 4 000,00 грн. У відзиві на позов відповідач вказав, що він дійсно уклав зазначені у позовній заяві договір позики та кредитний договір і отримав за ними кредитні кошти. При цьому, ним не визнаються позовні вимоги щодо стягнення з нього заборгованості за договором позики від 14.02.2021, укладеним із ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", адже це товариство, згідно із розрахунком заборгованості, саме вказує на повну сплату ним кредиту і навіть переплату, оскільки ним взято 4 000,00 грн позики, а сплачено 5 414,83 грн. Інфляційні втрати та 3 % річних за цим договором позики нараховані до запровадження в Україні воєнного стану, тобто законно, однак їх нарахування є безпідставним, виходячи із відсутності заборгованості за цим договором. Відповідач вказав, що ним не визнаються та він заперечує проти стягнення з нього відсотків за користування кредитом за кредитним договором від 29.07.2021, які були нараховані поза визначеним цим договором строком кредитування. Строк дії цього договору становив 30 днів, жодних додаткових угод щодо пролонгації строку кредитування він із ТОВ "Авентус Україна" не укладав. Позивач не додав до позовної заяви належних та достатніх доказів пролонгації вказаного строку кредитування. Таким чином, ним визнається заборгованість за відсотками за користування кредитом за кредитним договором від 29.07.2021 лише у розмірі 1 140,00 грн, що розрахована за 30 днів, тобто у межах визначеного договором строку кредитування. Судовий збір підлягає стягненню з нього пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн не є співмірним та розумним складності справи та виконаним адвокатом робіт (наданих послуг), ціні позову.
Позивач ТОВ "Факторинг Партнерс" надав суду відповідь на відзив, в якій просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі /а.с. 179-183/. У відповіді на відзив вказано, що у доданих до позовної заяви розрахунках заборгованості (і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Відповідно до постанови Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 234/3840/15 непогодження (незгода) з розрахунком, наданим позивачем, не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі. Незгода відповідача із розрахунком заборгованості не позбавляє його можливості, на підтвердження своїх доводів, надати свій "контррозрахунок". Відповідачем не було надано ніяких доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам, відповідно до умов договору, в тому числі шляхом проведення та надання власного контррозрахунку. Згідно з пунктом 4.3.1 кредитного договору від 29.07.2021, укладеного між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем ОСОБА_1 , сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.п. 4.2.2-4.2.4. договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Таким чином, сторони цього договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. Відповідно до п. 5.1 договору позики від 14.02.2021, укладеного між відповідачем та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", підписанням цього договору відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг. Також відповідач погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм, зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі (п. п. 5.2 договору позики). Правила надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" перебувають у загальному доступі, будучи опублікованими на сайті кредитодавця та були долучені до матеріалів справи. До позовної заяви додано Правила № 11/02/2021 в редакції від 11.02.2021 . Доказів того, що на дату укладення договору були наявні Правила в іншій редакції, які мають відмінні умови, матеріали справи не містять. Відповідно до п. 6.5 Правил у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/ несвоєчасного повернення позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) нараховуються проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Відповідно до п. 6.8 Правил Позичальник надає свою згоду, що у період з першого дня понадстрокового користування позикою (її частиною) і до дати повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором позики, на суму позики) її частину) нараховуються проценти у розмірі, встановленому договором позики. Такимчином, умовами договору та Правилами передбачено нарахування відсотків за фактичний строк користування позикою поза межами 30-денного (пільгового) строку користування позикою. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач сплачував відсотки за користування кредитом та продовжував строк кредитування, а надалі - строк кредитування було автоматично продовжено у зв`язку із наявною заборгованістю. Доказів того, що відповідач повідомляв кредитора про небажання продовжувати строк кредитування згідно з п. 7.11 Правил, матеріали справи не містять. Відповідачем було укладено договір позики за власним бажанням, добровільно, без будь-якого примусу з боку третіх осіб. Перед укладенням кредитного договору позичальник отримав від кредитодавця всю інформацію стосовно кредиту, ознайомився з усіма умовами договору та правильно зрозумів суть фінансової послуги. Під час укладання договору відповідач усвідомлював всі ризики, пов`язані з укладенням даного договору, а також наслідки і відповідальність у разі неналежного виконання умов договору. Зокрема, відповідачу було відомо про реальну відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок її зміни та порядок нарахування відсотків. Відповідач не навів обґрунтування неспівмірності витрат позивача на професійну правничу допомогу із складністю справи та не надав суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Позивачем та адвокатом погоджено саме такі умови надання юридичної допомоги. Заперечення відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та є лише особистою думкою відповідача. Розмір гонорару адвоката визначається лише за погодженням надавачем послуг та клієнтом, а відповідач не вправі втручатися в ці правовідносини. А тому, в разі неврахування судом умов договору про надання правової допомоги, щодо порядку обчислення гонорару та черговості виконання зобов`язань за цим договором, вказане може бути розцінене як непритримання принципу свободи договору, закріпленому в ст. 627 ЦК України.
Відповідач ОСОБА_1 заперечення на відповідь на відзив не надав.
Відповідач ОСОБА_1 подав до суду клопотання, в якому просив врахувати його відзив на позов, частково задовольнити позовні вимоги та розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення з нього на користь позивача суми боргу на строк 1 рік, шляхом сплати суми боргу рівними частинами кожного наступного місяця з моменту набрання рішенням законної сили. В обґрунтування необхідності розстрочення виконання рішення суду відповідач вказав, що на теперішній час він перебуває у скрутному матеріальному становищі. У зв`язку із звільненням 05.01.2026 з попереднього місця роботи він два місяці перебував у статусі безробітного. У подальшому, відповідно до наказу № 169 о/с від 17.03.2026 "По особовому складу" він був прийнятий на службу у поліцію за конкурсом на посаду інспектора сектору "Служба освітньої безпеки" Полтавського районного управління поліції, із встановленням посадового окладу в розмірі 2 400,00 грн. Іншого доходу він не має. При цьому, нині він знаходиться на навчанні по майбутній професії в м. Одесі, проїзд куди коштує дорого. Крім того, йому доводиться за позичені кошти у своїх рідних оплачувати проживання у гуртожитку та придбавати необхідні речі для навчання на місці /а.с. 191/.
Позивач ТОВ "Факторинг Партнерс" не надав суду письмової позиції щодо клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду.
Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Щодо стягнення заборгованості за договором позики від 14.02.2021 № 1717966.
З матеріалів справи вбачається, що 14.02.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено в електронній формі договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1717966, який підписано відповідачем екектронним підписом одноразовим ідентифікатором IpCOEPklM6 /а.с. 8/.
За умовами вказаного договору позики відповідачу було надано позику в розмірі 1 050,00 грн, строком на 30 днів, тобто до 16.03.2021, зі зниженою відсотковою ставкою за користування позикою в розмірі 0,79 % на день, з фіксованою базовою відсотковою ставкою за користування позикою 1,99 % на день, з відсотковою ставкою за понадстрокове користування позикою в розмірі 2,70 % на день (п. 2) /а.с. 8/.
05.03.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено в електронній формі додаткову угоду № 1717966 до вказаного вище договіу позики від 14.02.2021, яку підписано відповідачем екектронним підписом одноразовим ідентифікатором Xy40HWY0VQ. Згідно з п. 1 цієї додаткової угоди, на підставі звернення Позичальника, здійсненого за допомогою засобів Інформаційно-телекомунікаційної системи Позикодавця, Позикодавець збільшує суму наданої Позичальнику Позики 1 050,00 грн на 2 950,00 грн. Таким чином, загальний розмір наданої Позики становить 4 000,00 грн /а.с. 9/.
Отримання відповідачем від ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" у позику грошових коштів у загальному розмірі 4 000,00 грн підтверджується повідомленням ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" від 27.01.2025 та довідками ТОВ "ФК "Фінекспрес" від 27.01.2025, як технологічного оператора платіжних послуг, який здійснив такий переказ коштів на підставі укладеного між цими товариствами договору про переказ коштів від 23.01.2018 № 23-01-18/5, про успішне перерахування 14.02.2021 та 05.03.2021 цих коштів на рахунок відповідача /а.с. 10, 12, 14/.
Факт укладення відповідачем вказаного вище договору позики, додаткової угоди до нього та отримання ним у позику грошових коштів підтверджується також розрахунком заборгованості, складеним ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", з якого вбачається, що відповідач періодично здійснював погашення заборгованості за договором позики від 14.02.2021 /а.с. 16-17/. Крім того, у відзиві на позов відповідач підтвердив, що він дійсно укладав цей договір позики та отримав за ним грошові кошти у позику /а.с. 174-177/.
30 грудня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу № 30-12/2021, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право вимоги, зокрема, і за вказаним вище договором позики від 14.02.2021 № 1717966, укладеним між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями вказаного договору факторингу, Акта приймання-передавання Реєстру Боржників за цим договором, Акта приймання-передавання Реєстру Боржників в електронному вигляді, Реєстру Боржників, Витягу з цього Реєстру Боржників та платіжного доручення від 30.12.2021 № 0317260000 про сплату ТОВ "Вердикт Капітал" на користь ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" грошових коштів за відступлене право вимоги /а.с. 34-42, 44-45/.
Відповідно до Реєстру Боржників та Витягу з цього Реєстру Боржників, за договором позики від 14.02.2021 № 1717966, укладеним між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 , ТОВ "Вердикт Капітал" за вказаним вище договором факторингу від 30.12.2021 набуло право грошової вимоги з відповідача в загальному розмірі 12 357,80 грн, з яких: 3 984,46 грн - заборгованість за тілом позики, 8 373,34 грн - заборгованість за відсотками за користування позикою /а.с. 46/. Вказана сума заборгованості також зазначена у наданому первісним позикодавцем ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" розрахунку заборгованості /а.с. 16-17/.
З наданого ТОВ "Вердикт Капітал" розрахунку заборгованості вбачається, що це товариство ще нарахувало до відступленої заборгованості за договором позики від 14.02.2021 у розмірі 12 357,80 грн інфляційні збитки за період з 30.12.2021 по 23.02.2022 у сумі 116,37 грн та 3 % річних за цей період у розмірі 18,33 грн, а всього разом нарахувало заборгованість у сумі 12 492,50 грн /а.с. 30/.
10 березня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ "Коллект Центр" набуло право вимоги, зокрема, і за вказаним вище договором позики від 14.02.2021 № 1717966, укладеним між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем ОСОБА_1 , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями вказаного договору відступлення прав вимоги, Актів прийому-передачі Реєстру Боржників за цим договором в друкованому та електронному вигляді, Реєстру Боржників, Витягу з цього Реєстру Боржників, Акта зарахування зустрічних однорідних вимог /а.с. 55-63, 66-67, 71-75/.
Відповідно до Реєстру Боржників та Витягу з цього Реєстру Боржників, за договором позики від 14.02.2021 № 1717966, укладеним між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 , ТОВ "Коллект Центр" за вказаним вище договором відступлення прав вимоги від 10.03.2023 набуло право грошової вимоги з відповідача в загальному розмірі 12 492,50 грн, з яких: 3 984,46 грн - заборгованість за тілом позики, 8 373,34 грн - заборгованість за відсотками за користування позикою, 134,70 грн - заборгованість, яка нарахована як відповідальність за порушення грошового зобов`язання на підставі ст. 625 ЦК України, тобто інфляційні втрати та 3 % річних /а.с. 72-75/. Вказана сума заборгованості також зазначена у наданому ТОВ "Коллект Центр" розрахунку заборгованості /а.с. 31/.
28 серпня 2025 року між ТОВ "Коллект Центр" та позивачем ТОВ "Факторинг Партнерс" було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 28-08/25, відповідно до якого позивач набув право вимоги, зокрема, і за вказаним вище договором позики від 14.02.2021 № 1717966, укладеним між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем ОСОБА_1 , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями вказаного договору відступлення прав вимоги, Актів прийому-передачі Реєстру Боржників за цим договором в друкованому та електронному вигляді, Реєстру Боржників, Витягу з цього Реєстру Боржників, Акта зарахування зустрічних однорідних вимог /а.с. 97-100, 106-111, 114/.
Відповідно до Реєстру Боржників та Витягу з цього Реєстру Боржників, за договором позики від 14.02.2021 № 1717966, укладеним між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 , позивач ТОВ "Факторинг Партнерс" за вказаним вище договором відступлення прав вимоги від 28.08.2025 набуло право грошової вимоги з відповідача в загальному розмірі 12 492,50 грн, з яких: 3 984,46 грн - заборгованість за тілом позики, 8 373,34 грн - заборгованість за відсотками за користування позикою, 134,70 грн - заборгованість, яка нарахована як відповідальність за порушення грошового зобов`язання на підставі ст. 625 ЦК України, тобто інфляційні втрати та 3 % річних /а.с. 109-111, 114/. 
Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про відступлення права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. З огляду на викладене, саме по собі неповідомлення позичальника про відступлення права вимоги не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.
Вказане вище взаємоузгоджується з правовим висновком, викладеним зокрема у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц, від 6 лютого 2019 року у справі № 361/2105/16-ц 
Відповідно до вказаних вище норм ЦК України та судової практики Верховного Суду, навіть, якщо боржник не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, він не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі, що в свою чергу спростовує твердження відповідачки про необхідність відмови позивачу у задоволенні позову, адже у матеріалах справи відсутні докази того, що вона фактично отримала повідомлення про відступлення права вимоги.
Таким чином, після укладення вказаних вище договору факторингу та договорів про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги у спірних правовідносинах змінився кредитор і позивач ТОВ "Факторинг Партнерс" правомірно набув право вимоги до відповідача за зазначеним вище договором позики.
За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
В статті 3 Закону України “Про електрону комерцію” зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг” електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг” електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг” оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису.
Нормою статті 11 ЗУ “Про електронну комерцію” передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття “підпис у сфері електронної комерції”. Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Як вбачається зі змісту укладеного 14.02.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем ОСОБА_1 договору позики № 1717966, додаткової угоди від 05.03.2021 до цього договору, вказані документи відповідно до вимог чинного законодавства підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Матеріалами справи підтверджується, що кошти у загальному розмірі 4 000,00 грн за цим договором позики були перераховані на вказаний відповідачем банківський рахунок. 
З матеріалів справи вбачається, що при укладенні вказаного договору позики відповідач своїм електронним підписом підтвердив, що він згодний з усіма умовами цього договору, зокрема порядком надання та повернення позики, наданою сумою позики, строком її повернення, розміром відсотків за її користування та строком нарахування відсотків.
Згідно з статтею 1048 ЦК України проценти сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).
Можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
З наявного у матеріалах справи договору позики від 14.02.2021 № 1717966 вбачається, що строк кредитування був погоджений сторонами та становив саме 30 днів, тобто до 16.03.2021 (п. 2) /а.с. 8/.
Додаткова угода від 05.03.2021 до вказаного вище договору позики не містить умов щодо зміни строку кредитування /а.с. 9/.
Доказів того, що позичальник ОСОБА_1 ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми позики після 16 березня 2021 року матеріали справи не містять.
Твердження позивача у відповіді на відзив про те, що підписавши договір позики відповідач погодився з тим, що він зокрема ознайомився з розміщеними на сайті первісного кредитора ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" Правилами надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (на умовах повернення позики в кінці строку позики), затвердженими 11.02.2021 і які додано до позовної заяви /а.с. 18-23/, і відсотки поза визначеним договором строком кредитування були правомірно нараховані на підставі п. 6.5 цих Правил, суд вважає необґрунтованим та безпідставним, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачем не надано належних та достатніх доказів того, що саме з цими Правилами надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (на умовах повернення позики в кінці строку позики), затвердженими 11.02.2021 відповідач ОСОБА_1 ознайомився і погодився, підписуючи договір позики від 14.02.2021, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо необхідності сплати позичальником відсотків за користування кредитними коштами поза визначеним договором строком кредитування, зокрема саме протягом зазначеного в цьому документі, що доданий позивачем до позовної заяви, строку понадстрокового кредитування (не більше 90 календарних днів).
Крім того, роздруківка зазначених вище Правил із сайту первісного позикодавця ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку, фінансової установи), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила кредитування.
У цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути; укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Правила надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на офіційному сайті цього товариства неодноразово змінювалися самим ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", тобто до позовної заяви могли бути додані ці Правила у найбільш сприятливій редакції для задоволення позову.
За таких обставин та без надання позивачем доказів на підтвердження про конкретні запропоновані відповідачу Правила надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (на умовах повернення позики в кінці строку позики), які були б ним погоджені та підписані, відсутність у договорі позики від 14.02.2021 домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами поза визначеним договором тридцятиденним строком, зокрема протягом вказаних позивачем у відповіді на відзив не більше 90 календарних днів, надані позивачем вказані Правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору позики, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Вказані вище висновки суду взаємоузгоджуються з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17.
Враховуючи вказане вище у сукупності, умови договору позики від 14.02.2021 № 1717966, те, що після закінчення строку кредитування як у первісного позикодавця, так і у наступних кредиторів, яким було відступлено право вимоги, зокрема у позивача, відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, то стягненню з відповідача на користь позивача підлягають лише нараховані відсотки за користування позикою протягом визначеного договором позики 30-денного строку кредитування.
У пункті 2 договору позики від 14.02.2021 сторонами було узгоджено сплату зниженої відсоткової ставки за користування позикою у розмірі 0,79 % на день, базової відсоткової ставки у розмірі 1,99 % на день /а.с. 8/.
З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості, складеного первісним позикодавцем ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", вбачається, що це товариство розрахувало відсотки за користування позикою протягом визначеного договором позики 30-денного строку кредитування (з 14.02.2021 по 16.03.2021) виходячи саме зі зниженої відсоткової ставки у розмірі 0,79 % на день /а.с. 16/.
Виходячи з тіла позики 4 000,00 грн, строку кредитування 30 днів, відсоткової ставки за користування позикою в розмірі 0,79 % на день, то відсотки за користування позикою становлять 948,00 грн (4 000,00 : 100 х 30 х 0,79 % = 948,00 грн). Таким чином, відповідач за договором позики від 14.02.2021 повинен був сплатити всього 4 948,00 грн, з яких 4 000,00 грн - тіло позики, 948,00 грн - відсотки за користування позикою.
З вказаного вище розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 16.03.2021 по 18.08.2021 відповідач сплатив на користь первісного позикодавця ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" грошові кошти в загальному розмірі 5 414,83 грн, тобто ним було повністю погашено заборгованість за договором позики.
З цього розрахунку заборгованості вбачається, що сплачені відповідачем кошти були майже всі спрямовані на погашення відсотків за понадстрокове користування позикою, яке не передбачене договором позики.
Враховуючи те, що відповідачем було погашено у повному обсязі первісному позикодавцю ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" заборгованість за договором позики від 14.02.2021 № 1717966 і у зв`язку із цим відповідно були відсутні підстави і для нарахування новим кредитором ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості за прострочення виконання зобов`язання на підставі ст. 625 ЦК України (інфляційні втрати та 3 % річних), а тому суд вважає за необхідне відмовити у повному обсязі у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за цим договором позики у загальному розмірі 12 492,50 грн.
Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором від 29.07.2021 № 4539265.
З матеріалів справи вбачається, що 29.07.2021 між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено в електронній формі договір про надання споживчого кредиту № 4539265, який підписано відповідачем екектронним підписом одноразовим ідентифікатором М626084. За умовами цього кредитного договору відповідачу було надано кредит в розмірі 2 000,00 грн (п. 1.3), строком на 30 днів (п. 1.4), з фіксованою стандартною відсотковою ставкою за користування кредитом в розмірі 1,90 % на день /а.с. 24-28/.
Також, разом з вказаним кредитним договором відповідачем було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Додаток № 1 до цього договору - Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, а також Паспорт споживчого кредиту, в яких теж були викладені зазначені вище умови надання та повернення кредиту /а.с. 43, 68-70/.
Отримання відповідачем 29.07.2021 на свій банківський рахунок через платіжну систему EasyPay від кредитора ТОВ "Авентус Україна" кредитних коштів у розмірі 2 000,00 грн підтверджується повідомленням цього кредитора від 01.06.2022 та повідомленням ТОВ "ФК "Контрактовий дім" від 06.06.2022 про успішність перерахування відповідачу цих кредитних коштів від ТОВ "Авентус Україна" на підставі укладеного між цими товариствами договору про переказ коштів від 08.07.2020 № 087/20-П /а.с. 112-113, 130/.
Факт укладення відповідачем вказаного вище кредитного договору та отримання ним кредитних коштів підтверджується також розрахунком заборгованості, складеним ТОВ "Авентус Україна", з якого вбачається, що відповідач 24.08.2021 здійснив платіж на погашення заборгованості за цим договором за відсотками за користування кредитом в розмірі 307,80 /а.с. 131-137/. Крім того, у відзиві на позов відповідач підтвердив, що він дійсно укладав цей кредитний договір та отримав за ним кредитні кошти /а.с. 174-177/.
25.05.2022 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" було укладено договір факторингу № ФК 25-05/22, відповідно до якого ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" набуло право вимоги, зокрема, і за вказаним вище кредитним договором від 29.07.2021, укладеним між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями вказаного договору факторингу, Акта прийому-передачі реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами, Витягу з Реєстру боржників до цього договору та платіжної інструкції від 25.05.2022 про сплату ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" на користь ТОВ "Авентус Україна" грошових коштів за відступлене право вимоги /а.с. 47, 52, 53/.
Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників, за кредитним договором від 29.07.2021 № 4539265, укладеним між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем, ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" за вказаним вище договором факторингу від 25.05.2022 набув право грошової вимоги з відповідача в загальному розмірі 6 560,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4 560,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом /а.с. 54/. 
Вказана сума заборгованості за кредитним договором також підтверджується наданим первісним кредитором ТОВ "Авентус Україна" розрахунком заборгованості /а.с. 131-137/.
01.08.2025 між ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" та позивачем ТОВ "Факторинг Партнерс" було укладено факторингу № 01-08/25, відповідно до якого позивач набув право вимоги, зокрема, і за вказаним вище кредитним договором від 29.07.2021, укладеним між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями вказаного договору факторингу, Актів приймання-передачі Реєстру Боржників для друку та в електронному вигляді, Реєстру Боржників, Витягу з Реєстру Боржників та платіжної інструкції від 01.08.2025 № 0542450000 про сплату ТОВ "Факторинг Партнерс" на користь ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" грошових коштів за відступлене право вимоги /а.с. 76-81, 86-89, 94-95, 96/.
Відповідно до Реєстру Боржників та Витягу з Реєстру Боржників, за кредитним договором 29.07.2021, укладеним між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 , позивач ТОВ "Факторинг Партнерс" за вказаним вище договором факторингу від 01.08.2025 набуло право грошової вимоги з відповідача в загальному розмірі 6 560,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4 560,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом /а.с. 89, 94-96/. 
Таким чином, після укладення вказаних вище договорів факторингу у спірних правовідносинах змінився кредитор і позивач ТОВ "Факторинг Партнерс" правомірно набув право вимоги до відповідача за зазначеним вище кредитним договором.
Як вбачається зі змісту укладеного 29.07.2021 між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору № 4539265 та додатків до цього договору - Таблиці обчислення загальної вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, вказані документи відповідно до вимог чинного законодавства підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
З матеріалів справи вбачається, що при укладенні вказаного кредитного договору відповідач своїм електронним підписом підтвердив, що він згодний з усіма умовами цього договору, зокрема порядком надання та повернення кредиту, наданою сумою кредиту, строком його повернення, розміром відсотків за його користування та строком нарахування відсотків.
Відповідно до п. 1.4 кредитного договору від 29.07.2021 строк кредитування становить 30 днів /а.с. 24/.
Згідно з п. 1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 1,90 % в день, яка застосовується у межах 30-денного строку кредитування, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація /а.с. 24/.
Пунктами 4.3-4.4 кредитного договору визначено порядок автопролонгації строку кредиту (далі - автопролонгація) /а.с. 25/.
Відповідно до 4.3.1 кредитного договору Сторони домовились, що у  випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача відповідно до пп. 4.2.2-4.2.4 Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту /а.с. 25/.
Згідно з п. 4.3.2 кредитного договору Споживач дає згоду на  автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в п. 4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача у порядку передбаченому п. 4.2 Договору /а.с. 25/.
Відповідно до п. 4.4 кредитного договору вказаний у цьому розділі порядок внесення змін до Договору щодо продовження строку кредиту Сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки воля Сторін передбачена в п. 4.2 Договору виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, а в п. 4.3 Договору - письмово цим Договором, що відповідає вимогам, встановленим статтею 207 Цивільного кодексу України до письмової форми правочину /а.с. 25/.
Вказані вище умови кредитного договору щодо автопролонгації строку кредитування були узгоджені відповідачем шляхом підписання ним цього договору, що в свою чергу спростовують доводи відповідача у відзиві на позов про неправомірність нарахування відсотків за користування кредитом після закінчення визначеного п. 1.4 кредитного договору 30-денного строку кредитування.
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 у передбачений кредитним договором строк кредитування - 30 днів кредит та відсотки за користування кредитом не повернув у повному обсязі, а продовжував користуватися кредитними коштами, то ТОВ "Авентус Україна" відповідно до умов пунктів 4.3-4.4 кредитного договору щодо автопролонгації строку кредитування, з якими погодився відповідач, його підписавши, нарахував проценти за користування кредитом за ставкою 1,90 % від фактичного залишку заборгованості за тілом кредиту 2 000,00 грн за кожен день строку користування кредитом ще за 90 днів, тобто загалом за 120 днів користування кредитом (30 днів первісний строк кредитування + 90 днів автопролонгації за умовами договору), і відповідно нарахування первісним кредитором ТОВ "Авентус Україна" заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 4 560,00 грн (2 000,00 грн / 100 х 1,90 % х 120 днів) відповідає умовам кредитного договору.
Враховуючи те, що позивачем підтверджено факт укладення відповідачем ОСОБА_1 із ТОВ "Авентус Україна" кредитного договору від 29.07.2021 № 4539265, отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 2 000,00 грн, факт переходу до ТОВ "Факторинг Партнерс" від первісного кредитора ТОВ "Авентус Україна" права вимоги заборгованості до відповідача за договорами факторингу, порядок і розмір нарахування заборгованості за тілом кредиту та за відсотками за користування кредитом, яку нараховано у межах строку кредитування та яку не сплачено боржником в обумовлені строки, в свою чергу відповідачем не спростовано заявленого позивачем розміру заборгованості за тілом кредиту та за відсотками за користування кредитом, суд дійшов висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Факторинг Партнерс" заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 6 560,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4 560,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Враховуючи вказане вище у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Факторинг Партнерс" заборгованість за кредитним договором від 29.07.2021 № 4539265 у загальному розмірі 6 560,00 грн, а у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики від 14.02.2021 № 1717966 у загальному розмірі 12 492,50 грн відмовити у повному обсязі. 
Вирішення судом питання щодо розподілу судових витрат у справі.
Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позов задоволено частково, а саме на 34,43 %, у справі наявні документи, які підтверджують понесення позивачем судових витрат у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду в розмірі 2 662,40 грн /а.с. 164/ та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн /а.с. 121-128/, керуючись ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Факторинг Партнерс" пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судовий збір в розмірі 916,66 грн (2 662,40 грн х 34,43 % = 916,66 грн) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 098,70 грн (9 000,00 грн х 34,43 % = 3 098,70 грн).
Розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду, дослідивши додані ним до цього клопотання докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Даним рішенням суду частково задоволено позов ТОВ "Факторинг Партнерс" та вирішено стягнуто із ОСОБА_1 на користь цього товариства заборгованість за кредитним договором від 29.07.2021 № 4539265 у загальному розмірі 6 560,00 грн та пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду в розмірі 916,66 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 098,70 грн. У задоволенні іншої частини позову - відмовлено. 
Частиною 1 статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Згідно з ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Частиною 4 статті 435 ЦПК України визначено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Системне тлумачення норм статті 435 ЦПК України та статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави дійти висновку, що у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, з заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Відстрочка чи розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення, при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим та на строк не більше один рік.
Виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.
Аналіз вказаних вище норм дає підстави для висновку, що розстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.
На підтвердження свого скрутного матеріального стану з метою розстрочення виконання рішення суду ОСОБА_1 вказав, що у зв`язку із звільненням 05.01.2026 з попереднього місця роботи він два місяці перебував у статусі безробітнього, надав суду копію наказу ГУНП в Полтавській області від 17.03.2026 № 169 о/с про прийняття його на службу у поліцію за конкурсом на посаду інспектора сектору "Служба освітньої безпеки" Полтавського районного управління поліції, із встановленням посадового окладу в розмірі 2 400,00 грн та із надбавкою за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 40 % /а.с. 192-193/. Також відповідач надав суду копії електронних квитків та платіжної інструкції на підтвердження вартості його проїзду до м. Одеси, де він знаходиться на навчанні по майбутній професії (в одну строну 1 100,00 грн), та оплати ним проживання у гуртожитку (2 304,00 грн) /а.с. 194-195/. При цьому, відповідач вказав, що кошти на проїзд та проживання позичив у рідних.
Загальна сума заборгованості відповідача перед ТОВ "Факторинг Партнерс" за цим рішенням суду становить 10 575,36 грн.
Вказаний вище наказ про прийняття на роботу свідчить про те, що відповідач нині отримує дохід крім окладу у розмірі 2 400,00 грн, ще і у вигляді надбавки у розмірі 40 %, тобто має хай і не дуже великий, але стабільний дохід, що в свою чергу вказує на можливість останнього сплачувати заборгованість за рішенням суду. Відповідачем не надано суду доказів того, що витрачені ним кошти на проїзд до місця навчання по майбутній професії та проживання у гуртожитку були ним позичені.
Відповідач не надав суду жодних доказів відсутності у нього нерухомого чи рухомого майна.
Також, ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів наявності у нього або членів його сім`ї тяжкого захворювання, перебування його у скрутному матеріальному становищі через стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Проаналізувавши вказане вище у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем ОСОБА_1 не надано суду належних та достатніх доказів його скрутного матеріального стану, наявності виключних обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, а тому враховуючи те, що судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для виконання, розстрочення виконання рішення суду без достатніх на те підстав призведе до порушення прав стягувача ТОВ "Факторинг Партнерс", з метою захисту інтересів обох сторін, як боржника, так і стягувача, та дотримання їх балансу, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розстрочення виконання цього рішення суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. cт. 10, 12, 13, 17, 81, 89, 137, 141, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 29 липня 2021 року № 4539265 у загальному розмірі 6 560 (шість тисяч п`ятсот шістдесят) грн 00 коп, з яких: 2 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4 560,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду в розмірі 916 (дев`ятсот шістнадцять) грн 66 коп та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 098 (три тисячі дев`яносто вісім) грн 70 коп.
У задоволенні іншої частини позову - відмовити.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду - відмовити.
Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс", місцезнаходження: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Головуючий      О.С.Кириченко