Справа № 545/2335/26 
Провадження № 2/545/2180/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2026 р.       м. Полтава

Суддя Полтавського районного суду Полтавської області Ткачук О.В., перевіривши матеріали позовної заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.08.2025 між ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 288161 (далі - Кредитний договір або Договір) про надання коштів на умовах фінансового кредиту який був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатору що вважається даними в електронній формі у вигляді алфавітно- цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до Закону України «Про електрону комерцію» Електронний підпис одноразовим ідентифікатором прирівнюється до власноручного підпису.
Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору.
Згідно умов кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в поряд 5000,00 грн. на умовах, визначених цим Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 4000,00 грн, дата надання кредиту: 10.08.2025 року, строк кредиту : 90 днів, валюта кредиту: UAH, відсоткова ставка 0,72 % (процентів) на добу. 
Умовами кредитного договору сторони погодили, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.
Згідно умов кредитного договору, Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом.
На підтвердження видачі Первісним кредитором кредитних коштів позивач надає інформаційну довідку, відповідно до якої 10.08.2025 року на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 5000,00 грн за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , що, у свою чергу, є доказом видачі кредитних коштів.
Умовами Договору передбачено, що датою укладення цього Договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок Клієнта тобто 10.08.2025.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
19.12.2025 року між ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» укладено договір факторингу №19122025/1 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від «19» грудня 2025 року до договору факторингу №19122025/1, ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 . 
Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором, станом на 20.02.2026 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 9490,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 5000,00 грн, простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 3240,00 грн, комісії за послуги з надання, обслуговування і повернення кредиту - 1250,00 грн.
З урахуванням викладеного позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 288161 від 10.08.2025 в загальному розмірі 9490,00 грн. та судові витрати.
Ухвалою суду від 22.05.2026 відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене у справі судове засідання.
11.06.2026 відповідачка подала заяву про долучення до матеріалів справи копії посвідчення особи з інвалідністю третьої групи, витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 147/25/1082/В від 21.08.2025, рекомендації, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю, копію індивідуальної програми реабілітації інваліда № 709 від 12.08.2024. 
11.06.2026 від представника позивача до суду надійшла заява про стягнення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 15500 грн.
Представник позивача до суду не з`явився, у позовній заяві зазначив, що проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. 
Відповідачка до початку судового засідання надала заяву, у якій просила зменшити розмір витрат на правничу понесену правову допомогу у сумі 15500 грн., оскільки вказаний розмір є завищений та неспівмірний з ціною позову. Також просила не стягувати комісію у розмірі 1250 грн., та розглядати справу без її участі.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. 
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 19.12.2025 року між ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 288161 про надання фінансового кредиту який був укладений в електронному вигляді, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит на суму 5000 грн., строком на 90 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом.
Згідно підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, підтвердженого, що в рамках Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-1 від 30.09.2020 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, ТОВ «ПрофітГід» було здійснено успішний переказ на рахунок отримувача, де зазначено: дата 10.08.2025, сума переказу 5000,00 грн., номер платіжної картки отримувача НОМЕР_1 , емітент платіжної картки отримувача PRIVAT BANK. 
Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та сплаті відсотків за користування ними, не виконала. 
19.12.2025 року між ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» укладений договір факторингу №19122025/1 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від «19» грудня 2025 року до договору факторингу №19122025/1, ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в розмірі 9490,00 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 5000 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 3240 грн., простроченої заборгованості за комісією в розмірі 1250 грн. 
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами.
За частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.
Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору;
Порядок укладення електронного договору передбачений ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якої пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
-електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;
-електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
-аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, позивачем доведений факт укладення кредитного договору на умовах, визначених у ньому, між ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» та відповідачкою ОСОБА_1 в електронній формі, яка прирівнюється за законом до письмової. За таких обставин, укладений між сторонами кредитний договір за своїм змістом та формою відповідає вимогам, визначеним законом на момент його укладення та є підставою для виникнення у сторін прав та обов`язків, передбачених цим договором.
Заперечення щодо укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів відповідачкою не надані.
Як вбачається із змісту позовної заяви, ТОВ «ФК ВЕНЕРА ФІНАНС» просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 288161 від 10.08.2025 у розмірі 9490,00 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 5000 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 3240 грн., простроченої заборгованості за комісією в розмірі 1250 грн.
Оскільки судом встановлено, що на підставі договору факторингу №19122025/1, до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до боржника за Договором про надання фінансового кредиту № 288161, який укладений 10.08.2025 між ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» та ОСОБА_1 , позивач має право на стягнення заборгованості за вказаним договором на свою користь.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження погашення відповідачкою основної суми (тіла) кредиту у розмірі 5000,00 грн. за договором про надання фінансового кредиту № 288161 від 10.08.2025, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині та наявність підстав для задоволення вказаної вимоги.
Що стосується позовної вимоги про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 3240,00 грн., суд зазначає, що згідно з частиною першою ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до умов пунктів 1.2, 1.3 Договору про надання фінансового кредиту № 288161 від 10.08.2025, сторонами погоджений строк кредитування – 90 днів, тобто до 07.11.2025, а також процентна ставка за користування кредитом в розрахунку 0,72% на добу.
Перевіривши розмір нарахованих процентів за користування кредитом, суд дійшов висновку, що проценти в розмірі 3240,00 грн. нараховані за погодженою сторонами процентною ставкою та в межах строку кредитування (5000 х 0,72% х 90 днів = 3240,00 грн.).
Отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки процентів за користування кредитом, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Щодо стосується стягнення комісії в розмірі 1250,00 грн., суд зазначає таке.
Згідно з положеннями п. 1.4. Договору про надання фінансового кредиту № 288161 від 10.08.2025, за послуги з надання, обслуговування і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, надання інформації, довідок, що пов`язані з наданням та обслуговуванням Кредиту, юридичне оформлення Клієнт сплачує Товариству 25% від суми фінансового кредиту. Послуги надаються протягом дії цього договору та вважаються виконаними у день повного виконання Клієнтом свої зобов`язань за цим Договором. Протягом строку дії договору, комісія зазначена в цьому пункті, залишається незмінною. 
У зв`язку з прийняттям Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року текст статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» був викладений в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Законом України «Про споживче кредитування» не забороняється встановлювати в договорі комісії, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, до договору про споживче кредитування може бути включена умова щодо сплати комісії за надання кредиту. Крім того, укладаючи договір про надання фінансового кредиту, відповідачка ОСОБА_1 повинна була достовірно знати про його умови та про наслідки невиконання умов кредитного договору, повинна була діяти добросовісно, а підписавши договір, вона погодився з його умовами та взяла на себе зобов`язання, передбачені договором, в тому числі і щодо оплати комісії за надання кредиту. Встановлення банком у договорі позики комісії не суперечить закону.
За таких обставин позовні вимоги про стягнення комісії за надання позики в розмірі 1250,00 грн. підлягають до задоволення.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» до ОСОБА_1 та стягнення з останньої заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 288161 від 10.08.2025 у розмірі 9490,00 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 5000 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 3240 грн., простроченої заборгованості за комісією в розмірі 1250 грн.
Щодо стягнення судових витрат, суд прийшов до таких висновків.
Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд враховує, що згідно з наданими відповідачкою ОСОБА_1 копіями документів, остання є особою з інвалідністю ІІІ групи, що свідчить про відсутність у відповідачки пільги по сплаті судового збору, передбаченої п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
При зверненні до суду за позовом позивачем сплачено судовий збір з урахуванням коефіцієнту 0,8 передбаченого частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 2422,40 грн., який, у зв`язку із задоволенням позову, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
Що стосується стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає таке.
Частинами 1, 2 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Позивачем заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 15500,00 грн. На підтвердження заявлених витрат позивачем надані: акт договір 09/04/2026 про надання правової допомоги укладеного 09.04.2026 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС » та Адвокатським об`єднанням «ПАРХОМЧУК ТА ПАРТНЕРИ» в особі адвоката Пархомчука С.В., акт про отримання правової допомоги від 08.06.2026, платіжна інструкція № 2468 від 08.06.2026, рахунок про надання послуги правнича допомога згідно Договору про надання правової допомоги від 09.04.2026. 
Згідно із висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.
Відповідачка просить зменшити розмір витрат на правову допомогу, оскільки їх розмір є явно завищеним, не спів мірним з ціною позову та не є розумним та справедливим.
Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, суд приходить до висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу з врахуванням складності справи в сумі 15500,00 грн. не є розумним та співмірним із ціною позову (9940 грн.); виконаними роботами (наданими послугами; часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих послуг та виконаних робіт.
Спір у цій справі не належить до категорій справ значної складності, обсяг матеріалів справи не є значним, вже неодноразово була висловлена думка Верховного Суду в аналогічних справах даної категорії справ, тобто фактично сформована судова практика за спорами такої категорії, а тому для професійних досвідчених адвокатів дана категорія справ не становить надмірної складності, не потребує допомоги помічників, значних витрат часу та не вимагає великого обсягу аналітичної й технічної роботи, тобто не займає багато часу на виготовлення документів та збору додатків до них.
Отже, визначена адвокатським об`єднанням вартість своїх робіт у розмірі 15500,00 грн. є завищеною та підлягає зменшенню до 3 000 грн.
На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 512-518, 525, 526, 530, 546, 553, 554, 559, 625, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, та керуючись ст.ст. 13, 76 - 81,83,89, 95, 263, 352, 354 ЦПК України,

ухвалив:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №288161 від 10.08.2025 у розмірі 9490,00 грн. (дев`ять тисяч чотириста дев`яносто грн. 00 коп.), що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 5000 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 3240 грн., простроченої заборгованості за комісією в розмірі 1250 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» судові витрати 
зі сплати судового збору в сумі 2662 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС», місцезнаходження: 03115, Київська область область, м. Київ, вул.Львівська, буд. 23, офіс 703, код ЄДРПОУ 43561872.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації : АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складений 25.06.2026 

Суддя    О.  В.  Ткачук