Справа № 761/45535/17
Провадження № 6-а/761/1/2026

УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі: 
головуючого судді Осаулова А.А.
за участю секретаря судових засідань Путря Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві заяву представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, зацікавлена особа - ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає задоволенню,

Встановив:
В липні 2018 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає задоволенню, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії.
Заява мотивована тим, що  рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.05.2018 р. у справі №761/45535/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії - задоволено,зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити, відповідно до довідки ліквідаційної комісії ГУМВС в м. Києві №45118 від 08.06.2017 року про розмір грошового забезпечення, перерахунок пенсії в розмірі 60% та виплатити пенсію ОСОБА_1 починаючи з 01.01.2016 р. відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23.12.2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року, постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», наказу Міністерства внутрішніх справ України №138 від 17.02.2017 року «Про затвердження Переліку посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», що прирівнюються посадам поліцейських» без обмеження максимального розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) на підставі Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7рп/2016 «У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Боржник зазначає, що рішення суду отримано відповідачем 07.06.2018 р., а тому на думку заявника він мав право на оскарження рішення до 07.07.2018 р.
Однак, 22.06.2018 р. на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №761/45535/17.
На думку боржника, станом на час видачі виконавчого листа рішення суду не набрало законної сили, що є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає задоволенню.
Відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи.
18.03.2026 р. заяву передано до провадження судді Осаулова А.А.
Ухвалою судді від 19.03.2026 р. призначено судове засідання по справі.
У судове засідання заявник та заінтересовані особи не з`явилися, про день та час розгляду заяви повідомлялись належним чином, проте, їх неявка не є перешкодою для вирішення даного питання. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.05.2018 р. у справі №761/45535/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії - задоволено,зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити, відповідно до довідки ліквідаційної комісії ГУМВС в м. Києві №45118 від 08.06.2017 року про розмір грошового забезпечення, перерахунок пенсії в розмірі 60% та виплатити пенсію ОСОБА_1 починаючи з 01.01.2016 р. відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23.12.2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року, постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», наказу Міністерства внутрішніх справ України №138 від 17.02.2017 року «Про затвердження Переліку посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», що прирівнюються посадам поліцейських» без обмеження максимального розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) на підставі Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7рп/2016 «У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
12.06.2018 р. видано виконавчий лист у справі №761/45535/17, в якому міститься відмітка про набрання рішенням суду законної сили 12.06.2018 р.
15.06.2018 р. відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №761/45535/17 від 12.06.2018 р.
Згідно з частиною 1 статті 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (частина 2 статті 374 КАС України).
Відповідно до правової позиції, викладеної у поставі Верховного Суду від 15 листопада 2020 року у справі № 752/2391/17, наведені в статті 374 КАС України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можливо поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою. Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання. Під іншими причинами слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.  Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Обов`язковість виконання судових рішень закріплена також у конвенцією "Про захист прав та свобод людини", яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 року. Отже, її положення є обов`язковими для виконання Україною.
Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.
Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно бути виконано, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не приймаються. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини. Судове рішення, яке підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.
Суд враховує також позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції (справа Юрій Миколайович Іванов проти України).
Стаття 255 КАС України передбачає, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.  У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
При розгляді заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з процесуальних питань, зокрема, з тієї підстави, що виконавчий лист був виданий за рішенням, яке не набрало законної сили, суд першої інстанції повинен надати оцінку наявності/відсутності підстав для видачі виконавчого листа, саме на момент видачі такого виконавчого листа.
За нормами статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.  Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.  Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. 3. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Справу №761/45535/17 було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, повний текст рішення у справі винесено 10.05.2018 р., 12.06.2018 р. після закінчення тридцятиденного строку було видано виконавчий лист у справі.
При цьому, апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.05.2018 р. у справі №761/45535/17 було подано 23.06.2018 р.
Відтак, в Шевченківського районного суду м. Києва станом на 12.06.2018 р. була відсутня інформація про подання апеляційної скарги на рішення суду, що стало наслідком набрання ним законної сили та видачі виконавчого листа.
Судом також враховано, що 26.06.2019 р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №761/45535/17 від 12.06.2018 р.
Таким чином, обставини видачі виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили, не підтвердились, а заяву представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, зацікавлена особа - ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає задоволенню, слід залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 255, 295, 374 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -
Ухвалив:

заяву представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, зацікавлена особа - ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає задоволенню, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя    Осаулов А.А.