ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/15039/17 Суддя (судді) першої інстанції: Колеснікова І.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Безименної Н.В.
суддів Сорочка Є.О., Чаку Є.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом Державної служби геології та надр України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія Плюс" про припинення права користування надрами та анулювання спеціального дозволу на користування надрами,
В С Т А Н О В И Л А
Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія Плюс», в якому просив припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 12.06.2012 №5605.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що у зв`язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Асканія Плюс» припису про порушення законодавства у сфері надрокористування від 23.03.2016 №21/5605, наявні підстави для анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 12.06.2012 №5605.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав. В суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась зокрема тим, що припис від 23.03.2016 №21/5605 у судовому порядку було скасовано, рішення суду набрало законної сили, а тому посилання на вказаний припис, як на підставу для анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 12.06.2012 №5605, є необґрунтованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядались в порядку спрощеного провадження, введення в України воєнного стану та враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст. 311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Товариству з обмеженою відповідальністю «Асканія Плюс» надано спеціальний дозвіл на користування надрами від 12.06.2012 №5605, з метою видобування питних підземних вод для господарсько-питного водопостачання та промислового розливу, строком на 20 (двадцять) років.
Державною службою геології і надр України 18.12.2015 затверджено наказ №431 «Про проведення перевірок користувачів надр у І кварталі 2016 року».
Наказом Державної служби геології і надр України від 10.02.2016 №37 «Щодо внесення змін до наказів Державної служби геології та надр України від 18.12.2015 №431 та від 23.12.2015 №434» внесено зміни до Плану проведення перевірок надрокористувачів у І кварталі 2016 року, затвердженого наказом Державної служби геології та надр України від 18.12.2015 №431, виклавши його в новій редакції та внесено зміни до Переліку надрокористувачів, щодо яких буде здійснюватися державний геологічний контроль у І кварталі 2016 року, затвердженого наказом Державної служби геології та надр України від 23.12.2015 №434, виклавши його у новій редакції.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Асканія Плюс» увійшло у перелік надрокористувачів, щодо яких буде здійснюватися державний геологічний контроль у І кварталі 2016 року.
На адресу відповідача надійшло повідомлення Держгеонадра України №2217/13/14-6 від 16.02.2016 про проведення планової перевірки.
У даному повідомленні позивач зазначив, що відповідно до пункту 8 Порядку здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2011 №1294, у строк з 21.03.2016 року по 31.03.2016 року посадовими особами Держгеонадра України буде проведена планова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування Товариством з обмеженою відповідальністю «Асканія Плюс», якому наданий спеціальний дозвіл на користування надрами від 12.06.2012 №5605.
За результатами перевірки складено акт перевірки від 23.03.2016 №21/5605 про недопущення до перевірки Товариством з обмеженою відповідальністю «Асканія Плюс», у якому зазначено про порушення останнім:
- статей 10, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (не допущено посадових осіб Державної служби геології та надр України до здійснення заходів державного нагляду (контролю), які проводились з дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю);
- статті 24 Кодексу України про надра та постанови Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615 «Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами» (не виконуються умови користування надрами, а саме не дотримуються вимоги Угоди про умови користування надрами, яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами, в частині обов`язку надрокористувача допускати представників Держгеонадра України до здійснення державного геологічного контролю).
На підставі відображених в акті від 23.03.2016 №21/5605 порушень, посадовими особами позивача було прийнято припис від 23.03.2016 №21/5065 про усунення вказаних вище порушень шляхом надання в термін до 15.04.2016 начальнику Азово-Чорноморського міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України документів щодо дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування, згідно додатку №1 до даного припису.
Позивачем вказано, що у встановлений строк, відповідачем порушення усунуто не було, припис не виконано.
Азово-Чорноморським міжрегіональним відділом 19.04.2016 підготовлено та направлено на адресу Державної служби геології та надр України подання №135 на зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 12.06.2012 №5605 та зазначено, що станом на 19.04.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю «Асканія Плюс» не надано матеріалів, які підтверджують факт усунення порушень вимог законодавства у сфері надрокористування щодо виконання припису від 23.03.2016 №21/5605.
Державною службою геології та надр України 07.11.2016 підготовлено подання №494 на анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 12.06.2012 №5605.
Внаслідок невиконання вимог припису від 23.03.2016 №21/5065, позивач звернувся до суду з вимогою про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 12.06.2012 №5605, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Асканія Плюс».
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, дійшов висновку, що доводи позивача про порушення відповідачем вимог законодавства, зафіксованих в акті перевірки від 23.03.2016 №21/5605 та у приписі від 23.03.2016 №21/5605, є необґрунтованими, оскільки даний припис визнано протиправним та скасовано судовим рішенням, яке набрало законної сили.
За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та обґрунтувань апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Кодексом України про надра, завданням якого є регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян.
В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади проведення гірничих робіт, забезпечення протиаварійного захисту гірничих підприємств, установ та організацій визначаються Гірничим законом України, відповідно до ч.1 ст.24 якого гірниче підприємство при проведенні гірничих робіт повинно мати: спеціальний дозвіл на користування надрами; акт про надання гірничого відводу (крім користувачів нафтогазоносними надрами); технічний проект, затверджений і погоджений у встановленому порядку; геолого-маркшейдерську, технічну та обліково-контрольну документацію (календарні плани розвитку гірничих робіт, проекти, паспорти, схеми).
Відповідно до ст.14 КУпН надра надаються у користування, зокрема, для видобування корисних копалин.
Статтею 15 КУпН передбачено, що надра надаються у постійне або тимчасове користування. Постійним визнається користування надрами без заздалегідь встановленого строку. Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено.
Перебіг строку користування надрами починається з дня одержання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, якщо в ньому не передбачено інше, а в разі укладення угоди про розподіл продукції - з дня, зазначеного в такій угоді.
Надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу (ч.1 ст.19 КУпН).
Зі змісту частини другої статті 24 КУпН вбачається, що користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.
Згідно зі ст.51 КУпН правила технічної експлуатації, проекти і плани розробки родовищ корисних копалин та переробки мінеральної сировини погоджуються користувачами надр з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, в частині додержання вимог законодавства про надра.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року №1174 затверджено Положення про Державну службу геології та надр України, відповідно до п.1 якого Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
Відповідно до пп.1 п.3 наведеного Положення основними завданнями Держгеонадр є, зокрема, реалізація державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615 затверджено Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - Порядок №615), який регулює питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також процедура продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін.
Відповідно до п.5 Порядку №615 дозволи надаються на такі види користування надрами: геологічне вивчення родовищ корисних копалин; геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислова розробка родовищ корисних копалин загальнодержавного значення; видобування корисних копалин; геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислова розробка родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ); будівництво та експлуатація підземних споруд, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод; створення геологічних територій та об`єктів, що мають важливе наукове, культурне, санітарно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам`ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади тощо); виконання робіт (здійснення діяльності), передбачених угодою про розподіл продукції.
Згідно з п.22 Порядку №615 дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів державної фіскальної служби у разі: 1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр; 2) виникнення внаслідок проведення робіт, пов`язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров`ю працівників або населення; 4) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що Держгеонадра України уповноважена здійснювати геологічний контроль суб`єктів господарювання з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр. При цьому, Держгеонадра України може зупинити дію спеціального дозволу, у тому числі у разі невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування.
Як встановлено судом першої інстанції, Держгеонадра України внесено припис від 23.03.2016 №21/5605 про усунення порушень шляхом надання в термін до 15.04.2016 начальнику Азово-Чорноморського міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України документів щодо дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування, згідно додатку №1 до даного припису.
Вказаний припис Товариством з обмеженою відповідальністю «Асканія Плюс» було оскаржено у судовому порядку.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2017 у справі №826/3015/16, залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2017, визнано протиправним та скасовано припис Державної служби геології та надр України від 23.03.2016 №21/5605.
Постановою Верховного Суду від 09.07.2020 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2017 залишено без змін.
В силу ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, саме обставини, встановлені судовим рішенням, мають преюдиційний характер.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності доказів порушення відповідачем вимог законодавства, зафіксованих в акті перевірки від 23.03.2016 №21/5605 та у приписі від 23.03.2016 №21/5605, оскільки даний припис визнано протиправним та скасовано судовим рішенням, яке набрало законної сили.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 12.06.2012 №5605.
Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують. При цьому, колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 "Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України – залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню. 
Текст постанови складено 14 травня 2026 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Є.О.Сорочко

Є.В.Чаку