ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 р. 	Справа № 520/33551/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: П`янової Я.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2026, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 19.01.26 по справі № 520/33551/24
за позовом ОСОБА_1 
до  Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради 
про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
До Харківського окружного адміністративного суду 23.09.2025 надійшла заява позивача подана в порядку ст. 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, до складу якого є державний виконавець: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 у справі №520/33551/24 та зобов`язати керівника Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 09.06.2025 у справі №520/33551/24 у строк 15 (п`ятнадцять) календарних днів з дня отримання копії ухвали суду.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 прийнято та затверджено звіт Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради від 07.01.2025 за вх.№01-26/1611/26 про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 по справі №520/33551/24.
Припинено судовий контроль, установлений згідно з ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 у справі №520/33551/24.
У задоволенні заяв ОСОБА_1 вх.№01-26/141195/25 від 24.12.2025, вх.№01-26/143738/25 від 31.12.2025, вх.№01-26/912/26 від 05.01.2026 та вх.№01-26/2035/26 від 07.01.2026 відмовлено.
Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 скасувати та продовжити судовий контроль за виконанням рішення від 09.06.2025, зобов`язати Боржника подати новий звіт, який буде базуватися виключно на встановлених судом фактах (частка 1/3, склад сім`ї 4 особи).
В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 у справі №520/33551/24 чітко встановлено преюдиційні факти та надано правову оцінку, які Боржник зобов`язаний врахувати при повторному розгляді заяви. Однак протокол № 16, наданий Боржником як доказ виконання, свідчить про ігнорування висновків суду. Так, судом у рішенні встановлено, що позивачу належить 1/3 частина квартири (що становить 19,06 кв.м житлової площі). Натомість у протоколі № 16 Боржник вказує частку 4/15, стверджуючи, що встановити реальну частку неможливо. Також суд встановив, що право на постановку на облік позивач має незалежно від місця реєстрації дружини та дітей. Разом з тим, Боржник у протоколі № 16 зазначає, що докази спільного проживання не надані, чим фактично нівелює виснвоки суду з приводу даної обставини. Крім того, судом встановлено, що показник забезпеченості сім`ї позивача становить 4,765 кв.м на особу (що нижче норми 5,5 кв.м). Боржник у протоколі, ігноруючи висновки суду щодо площі (1/3) та складу сім`ї, вказує нічим не обгрунтовану цифру - 11,44 кв.м, чим штучно створює підставу для повторної відмови. Таким чином, Боржник лише вчинив видимість повторного розгляду заяви позивача.
Відповідачем, Департаментом житлово-комунального господарства Харківської міської ради надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що 05.09.2025 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 у справі №520/33551/24 Департаментом житлово-комунального господарства Харківської міської ради повторно розглянута заява ОСОБА_1 від 22.11.2024 про взяття на квартирний облік його і членів його сім`ї з урахуванням висновків суду та надана відповідь. Згідно з зазначеною постановою на квартирний облік приймаються громадяни, які забезпечені житловою площею нижче 5,5 кв.м. на одну особу. Рівень середньої забезпеченості у м. Харкові становить 8,3 кв.м. на одну особу. 03 грудня 2025 року на засіданні Виконавчого комітету Харківської міської ради, яким затверджено протокол міської громадської комісії з житлових питань від 27.11.2025 розглянуто питання ОСОБА_1 щодо постановки на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Під час прийняття рішення зазначено, що ОСОБА_1 із сім`єю з 5 осіб (він, син, дочка, мати, брат) зареєстрований у чотирикімнатній ізольованій квартирі АДРЕСА_1 , є співвласником зазначеної квартири, яка належить йому на праві спільної сумісної власності. Дружина зареєстрована за іншою адресою в гуртожитку по АДРЕСА_2 . У зазначеній квартирі на кожну зареєстровану особу приходиться по 11,44 кв. м житлової площі, що више норми для прийняття на квартирний облік та вище норми середньої забезпеченості у м Харкові. Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 по справі №520/33551/24 виконано. Вищенаведене свідчить про законність та обґрунтованість ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 у цій справі. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Позивачем подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги. Окрім іншого просив постановити окрему ухвалу.
Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно до частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до вимог частин другої, четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано статтями 382 – 382-3 КАС України (в редакції, чинній на момент розгляду заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду).
За приписами ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.
За приписами ч. 1-3, 10, 11 ст. 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.
Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
Отже, судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, може встановити суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.
Розглядаючи звіт суб`єкта владних повноважень про виконання рішення, суд повинен перевірити, чи досягнуто мети, задля якої постановлено судове рішення, тобто, чи відбулося фактичне відновлення порушеного права.
Невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами статті 382-3 КАС України. А тому, вирішуючи питання щодо прийняття або відмови у прийнятті звіту про виконання судового рішення з подальшим застосуванням таких заходів судового контролю як встановлення нового строку для подання звіту й накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень (боржника), суд має встановити факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Зокрема, суд повинен з`ясувати чи вживалися суб`єктом владних повноважень (зокрема, в особі його керівника) всі необхідні та вичерпні заходи для своєчасного і повного виконання судового рішення, та які саме заходи; чи діяв зазначений керівник при вжитті тих чи інших заходів добросовісно, пропорційно, своєчасно та обґрунтовано; чи існували документально підтверджені поважні обставини, які ускладнюють виконання судового рішення. Необхідність встановлення судом цих обставин під час розгляду звіту про виконання судового рішення, ухваленого у справі, яка стосується здійснення пенсійних (соціальних та ін.) виплат, випливає безпосередньо зі змісту частин другої і п`ятої статті 382-3 КАС України.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 по справі №520/33551/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради (майдан Конституції, буд. 16, м. Харків, 61003, код ЄДРПОУ 43927048), щодо не взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, яке викладено в листі від 02.12.2024 року № Г-1-18766/0/1-24.08-31 - 13710/0/129-24.
Зобов`язано Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради (майдан Конституції, буд. 16, м. Харків, 61003, код ЄДРПОУ 43927048) повторно розглянути заяву позивача від 22.11.2024 про взяття на квартирний облік його і членів його сім`ї та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 набрало законної сили 10.07.2025.
На виконання вищезазначеного рішення суду Харківським окружним адміністративним судом 15.08.2025 видано виконавчий лист.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №520/33551/24 від 09.06.2025 задоволено частково. 
Зобов`язано Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради протягом 90 днів з дня отримання даної ухвали подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 по справі №520/33551/24.
Вказана ухвала була надіслана до електронного кабінету відповідача та ним отримана 14.10.2025, що підтверджується довідкою про доставку до електронного кабінету ЄСІТС.
Через систему "Електронний суд" 24.12.2025 року ОСОБА_1 подано додаткову заяву (вх.№01-26/141195/25), в якій просить суд: накласти на керівника Департаменту ЖКГ ХМР штраф у максимальному розмірі, передбаченому ч. 2 ст. 382 КАС України, за умисне невиконання рішення та введення суду в оману; винести окрему ухвалу на адресу правоохоронних органів щодо виявлених фактів порушення Положення про Управління (п. 3.1.22) та відсутності обов`язкових до створення документів.
Через систему "Електронний суд" 29.12.25 року ОСОБА_1 подано додаткові пояснення (вх.№01-26/142599/25).
Через систему "Електронний суд" 31.12.25 року ОСОБА_1 подано додаткові пояснення (вх.№01-26/143738/25), в яких просить суд: визнати звіт Боржника (за наявності) про виконання рішення неналежним та накласти на керівника Боржника штраф у максимальному розмірі; направити запит до ХМР щодо встановлення фактичних дати та часу створення документів (протокол та рішення), в системі Електронного документообігу, з метою фіксації фактів службового підроблення.
05 січня 2026 року ОСОБА_1 подано додаткову заяву (вх.№01-26/912/26), в якій просить суд: встановити терміновий строк (до 5 днів) для подання реального звіту про виконання; накласти максимальні персональні штрафи на ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за злісне та тривале (понад 90 днів) невиконання судового акта; винести окрему ухвалу щодо виявлених ознак злочинів за ст. 382 та 366 КК України, враховуючи наведену хронологію саботажу, та направити її до правоохоронних органів.
07 січня 2026 року до канцелярії суду надійшов звіт відповідача про виконання судового рішення (вх. №01-26/1611/26 від 07.01.2026), в якому зазначено, що з метою виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 по справі №520/33551/24 Департаментом житлово-комунального господарства Харківської міської ради повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 та за результатами розгляду листом від 05.09.2025 вих№7757/90-25 запитувачу ОСОБА_1 надано відповідь, яка направлена засобами поштового зв`язку на вказану ним адресу. Також рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 03.12.2025 №601, затверджено протокол міської громадської комісії з житлових питань № 16 від 27.11.2025, де розглянуто питання ОСОБА_1 щодо постановки на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов.
Приймаючи та затверджуючи звіт відповідача суд першої інстанції зазначив, що зі звіту про виконання рішення суду встановлено, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 03.12.2025 №601, затверджено протокол міської громадської комісії з житлових питань № 16 від 27.11.2025, де було розглянуто питання ОСОБА_1 щодо постановки на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Інших зобов`язань на Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради у межах даної справи судом не покладено. Отже, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 по справі №520/33551/24 у даному випадку, в межах покладених зобов`язань, Департаментом житлово-комунального господарства Харківської міської ради виконано.
Колегія суддів із вказаними висновками не погоджується, з огляду на наступне.
Дослідивши протокол №16 засідання міської громадської комісії з житлових питань від 27.11.2025 в режимі відеоконференції, затверджений рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 03.01.2025 №601, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 , 1980 р.н., із сім`єю 5 осіб (він, син, дочка, мати, брат) зареєстрований у чотирикімнатній ізольованій квартирі АДРЕСА_1 , є співвласником зазначеної квартири, яка належить йому на праві спільної сумісної власності. За ОСОБА_1 зареєстровано 4/15 частин вищезазначеної квартири. ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_5 зареєстровані за різними адресами, до заяви не додані докази спільного проживання та ведення спільного господарства за вищезазначеною адресою. На теперішній час не відомо, хто є власником 11/15 частин квартири за адресою: АДРЕСА_3 , тобто наразі не можливо встановити частку власності ОСОБА_1 у вищевказаній квартирі. У зазначеній квартирі на кожну особу приходиться по 11,44 кв м. житлової площі, що више норми для прийняття на квартирний облік та вище норми середньої заезпеченості у м. Харкові. На підставі ст. 34 Житлового кодексу України, п. 13 Правил, п. 3 Постанови №5 та наявних документів у виконавчому комітеті Харківської міської ради відмовити ОСОБА_1 із сім`єю із 4 осіб (він, дружина - ОСОБА_5 , син- ОСОБА_6 , дочка - ОСОБА_7 ) у взятті на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов. 
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції під час прийняття звіту не надав оцінку тим обставинам що у рішенні суду від 09.06.2025 у даній справі, яке набрало законної сили 10.07.2025 судом вже встановлено факт, того, що позивачу належить 1/3 частини квартири та зазначено, що показник забезпеченості сім`ї позивача становить 4,765 кв.м. на особу. Крім того, суд першої інстанції у рішенні від 09.06.2025 дійшов висновку, що право на постановку на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, з врахуванням дружини і неповнолітоніх дітей, позивач має незалежно від місця їх реєстрації.
Водночас вищевказані обставини не узгоджується з інформацією та показниками, якими керувався відповідач при повторному розгляді заяви позивача від 22.11.2024 про взяття на квартирний облік його і членів його сім`ї. 
Отже, з урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції констатує, що суб`єктом владних повноважень судове рішення в повному обсязі не виконано.
Своєю чергою, суд першої інстанції, не надав жодної оцінки доводам позивача, викладеним у його запереченнях на звіт від 07.01.2026, та не дослідив чи виконується відповідачем судове рішення належним чином з наданням оцінки наявним в матеріалах справи доказам.
З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку про ігнорування відповідачем висновків суду та порушенням ст. 129-1 Конституції України, яка встановлює обов`язковість судового рішення до виконання. Також слід зазначити, що обов`язковість рішення поширюється не лише на його резолютивну частину, а й на висновки суду, викладені у мотивувальній частині.
Належне виконання судового рішення передбачає не лише вчинення певних дій, але й досягнення результату, визначеного рішенням суду.
У даному випадку відповідачем не доведено, що повторний розгляд заяви позивача від 22.11.2024 відповідає змісту судового рішення та забезпечує повне відновлення прав позивача.
Підсумовуючи викладене колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції дійшов передчасних та недостатньо обгрунтованих висновків, та допустив порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення заяви, поданої в порядку ст. 382 КАС України.
Поряд із тим, зі змісту апеляційної скарги позивача встановлено, що вказана не містить доводів щодо накладення на керівника Департаменту ЖКГ ХМР штрафу та винесення окремої ухвали, тому в межах розгляду цієї справи надається правова оцінка ухвалі суду першої інстанції від 19.01.2026 в межах вимог та доводів апеляційної скарги, як передбачено положеннями ч. 1 ст. 308 КАС України.
Щодо вимоги апелянта про винесення окремої ухвали, викладеної у відповіді на відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно зі статтею 324 КАС України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 249 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.
Відповідно до частини першої статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними (ч. 2 ст. 249 КАС України).
Вимогами ст. 324 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених ст. 249 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення (ч.4 ст. 249 КАС України).
Окрема ухвала - це рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону, причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушників.
Необхідність її винесення зумовлена завданнями адміністративного судочинства - захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових, службових осіб у процесі здійснення ними управлінських функцій.
Стаття 249 КАС України дає можливість суду відреагувати на деякі порушення закону, стосовно яких він не може самостійно вжити заходів для усунення цих порушень, причин та умов, що їм сприяли, для встановлення винних осіб та притягнення їх до юридичної відповідальності.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.
Підставою для винесення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для винесення окремої ухвали немає.
Отже, постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду та здійснюється, якщо судом виявлено порушення закону та такі порушення є очевидно протиправними.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що постановлення окремої ухвали є правом суду при наявності очевидно протиправних дій відповідних осіб.
Колегія суддів звертає увагу на те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень.
Наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи судом встановлюється на підставі доказів, якими є будь-які дані. Відповідно до статтей 73 та 74 КАС України докази мають бути належними та допустимими.
Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 19, 129-1 Конституції України та ст. 14 КАС України, судові рішення, які набрали законної сили є обов`язковими до виконання на всій території України. Отже, органи державної влади зобов`язані діяти виключно в межах повноважень і у спосіб, визначений Конституцією та законами України, тоді як блокування виконання рішень суду є неприпустимим проявом адміністративного свавілля та суперечить засаді правової держави.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Враховуючи сукупність наведених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційну скаргу позивача належить задовольнити частково, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - скасувати в частині прийняття та затвердження звіту Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради від 07.01.2025 за вх.№01-26/1611/26 про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 по справі №520/33551/24 та припинення судового контролю, установленого згідно з ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 у справі №520/33551/24, з направленням в цій частині до суду першої інстанції для продовження розгляду звіту Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради від 07.01.2025 за вх.№01-26/1611/26 про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 по справі №520/33551/24.
В іншій частині ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 по справі №520/33551/24 підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 по справі № 520/33551/24 - скасувати в частині прийняття та затвердження звіту Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради від 07.01.2025 за вх.№01-26/1611/26 про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 по справі №520/33551/24 та припинення судового контролю, установленого згідно з ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 у справі №520/33551/24.
Справу №520/33551/24 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду звіту Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради від 07.01.2025 за вх.№01-26/1611/26 про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 по справі №520/33551/24.
В іншій частині ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 по справі №520/33551/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц 	
Судді	   	Я.В. П`янова   В.Б. Русанова