Справа № 757/43025/25-ц
Номер провадження 2/954/1351/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року	с-ще Нововоронцовка	

Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі: головуючого судді Гончаренка О.В., за участю секретаря судового засідання Посохіної О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нововоронцовка Херсонської області цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "ОБЕРІГ" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява представника Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку регресу, відповідно до якої представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 40000 грн.; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7300 грн.; суму сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.02.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: RENAULT Logan, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , під керуванням відповідача, та MITSUBISHI LANCER, державний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. В судовому порядку Відповідача було визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім того, Постановою було встановлено, що ДТП сталося внаслідок того, що Відповідач перед початком руху не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення з авто потерпілого. Цивільно-правова відповідальність Відповідача станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-201144882. Відповідно до Ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу MITSUBISHI LANCER, державний номер НОМЕР_3 , з урахуванням зносу та без урахування ПДВ, складає 68848,52 грн. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону № 1961-ІV Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Відповідно до угоди щодо виплати страхового відшкодування від 02.09.2021 р. між потерпілою особою та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 40000 грн. На підставі заяви про виплату страхового відшкодування, а також враховуючи інші матеріали страхової справи, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 40000грн., що підтверджується платіжною інструкцією . Відповідно до пп. «г» пп. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону № 1961-ІV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регреспий позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Враховуючи винність Відповідача у настанні ДТП, спричиненої внаслідок: невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху, порушення Відповідачем обов`язків, встановлених Законом, а також здійснення виплати страхового відшкодування, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» отримало право звернутися до Відповідача за компенсацією виплаченого страхового відшкодування в розмірі виплаченого страхового відшкодування.
Ухвалою суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження та відзиву на позовну заяву не надав, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про поважні причини неявки суд не повідомив.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
З матеріалів справи вбачається, що 16.02.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: RENAULT Logan, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , під керуванням відповідача, та MITSUBISHI LANCER, державний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 . 
Відповідно до постанови Оболонського районного суду міста Києва від 26.04.2021 року, справа № 756/2882/21 16.02.2021 о 12:00 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Renault Logan (д.н.з. НОМЕР_1 ) по просп. Бандери, 34/2 у м. Києві, не простежив за технічним станом транспортного засобу, перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, і залежно від стану транспортного засобу не дотримався безпечної дистанції під час руху та здійснив зіткнення з транспортним засобом Mitsubishi Lancer (д.н.з. НОМЕР_3 ), чим порушив вимоги пунктів 2.3.а), 2.3.б) та 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
За результатом судового розгляду ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосувано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.
Відповідно до Ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу MITSUBISHI LANCER, державний номер НОМЕР_3 , з урахуванням зносу та без урахування ПДВ, складала 68848,52 грн.
Відповідно до угоди щодо виплати страхового відшкодування від 02.09.2021 р. між потерпілою особою та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 40000грн. На підставі заяви про виплату страхового відшкодування, а також враховуючи інші матеріали страхової справи, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 40000грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 09.09.2021 № 1241.
Враховуючи винність відповідача у настанні ДТП, а також здійснення виплати страхового відшкодування, позивач вважає, що має право на компенсацію виплаченого страхового відшкодування у розмірі 40000грн.
Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
За змістом статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Стаття 1187ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов`язану з використанням транспортних засобів.
В силу пункту 1 частини першої статті 1188ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно зі статтею 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Закон Українивід 1липня 2004року №1961-ІV«Про обов`язковестрахування цивільно-правовоївідповідальності власниківназемних транспортнихзасобів» (далі - Закон №1961-ІV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Із положень статті 3Закону №1961-ІV слідує, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Як передбачено пунктом 22.1 статті 22 Закону №1961-ІV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (стаття 28 Закону № 1961-ІV).
Частиною 1 статті 1191ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до підпункту «г» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38Закону №1961-ІV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.
Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки.
В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди.
За загальним правилом шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини.
З метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників особи, діяльність яких пов`язана з використанням транспортних засобів, зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед іншими особами на випадок завдання шкоди.
Якщо деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик повинен виплатити потерпілому страхове відшкодування в порядку, передбаченому Законом №1961-ІV.
Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 Закону №1961-ІV, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регресу) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Однією з підстав настання регресної відповідальності завдавача шкоди є визначення дорожньо-транспортної пригоди в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.
Зібрані докази вказують на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача через невідповідності технічного стану транспортного засобу існуючим вимогам.
Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія забезпеченого транспортного засобу, що спричинив ДТП, була забезпечена ТДВ «СГ «Оберіг».
За таких обставин суд приходить висновку про те, що ТДВ «СГ «Оберіг» має право регресної вимоги про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, до відповідача, як водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо стягнення судових витрат суд виходить з такого.
Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).
Таким чином, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, тоді як інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
За відсутності заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу з боку відповідача суд доходить висновку про необхідність їх стягнення у заявленому позивачем обсязі.
Отже, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме суму сплаченого судового збору 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7300,00 грн.
Керуючись статтями 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства здодатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг» (ідентифікаційний код 39433769) суму сплаченого відшкодування в розмірі 40000грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг» (ідентифікаційний код 39433769) 9722,40грн. судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя	О.В. Гончаренко