ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 р. 	Справа № 440/425/26	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Макаренко Я.М. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.02.2026, головуючий суддя І інстанції: В.І. Бевза, м. Полтава, повний текст складено 11.02.26 по справі № 440/425/26
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області   
про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі по тексту – ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач, пенсійний орган), в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про утримання сум пенсій від 01 вересня 2025 року № 62.
В обґрунтування позовних вимог послалась на протиправність рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 01 вересня 2025 року № 62 про утримання сум пенсії ОСОБА_1 , оскільки у розумінні статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV) виключними підставами для стягнення надміру виплачених сум пенсії є або їх виплата внаслідок зловживань з боку пенсіонера, або у разі подання страхувальником недостовірних відомостей, жодна з яких не мала місця у спірних правовідносинах.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.02.2026 по справі № 440/425/26 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, код ЄДРПОУ 13967927) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 62 від 01.09.2025 про утримання надміру виплачених сум пенсій.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1331,2 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня та 20 коп).
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.02.2026 та прийняти нове рішення, відмовивши позивачу у задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована твердженнями про відсутність у діях пенсійного органу будь-яких ознак протиправності, адже згідно з витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України № 3987 від 19.02.2025, ОСОБА_1 не підтверджено групу інвалідності з 29.07.2019, у зв`язку з чим виникла переплата пенсії за період з 29.07.2019 по 14.05.2024 на загальну суму 155434,73 грн, що є підставою для утримання таких сум.
Обґрунтовуючи наявність правових підстав для прийняття спірного рішення вказував, що положеннями ЦК України, а саме статтею 387 ЦК України чітко визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. 
У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечувала проти викладених у ній доводів, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
З посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 20.05.2019 у справі № 489/205/16-а, від 03.10.2019 у справі № 487/3380/16-а, від 11.02.2020 у справі № 761/41107/16-а, від 18.08.2020 у справі № 638/10460/17, від 22.04.2021 у справі № 688/752/17, вказувала, що для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, мав встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить приписам закону. Разом з цим, у даній справі відповідач вказаних дій не вчинив і таких обставин не встановлював.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю – доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про державну службу" з 15.05.2024. З 08.07.2014 по 14.05.2024 отримувала пенсію по інвалідності як особа з інвалідністю ІІ групи.
Згідно з випискою із акта огляду МСЕК до довідки серії 10 ААА № 206540 від 14.07.2014, позивач визнана особою з інвалідністю ІІ групи, інвалідність встановлена на строк до 01.08.2017.
Згідно з випискою із акта огляду МСЕК до довідки серії АВ № 0563881 від 09.08.2017 позивач визнана особою з інвалідністю ІІ групи з 19.07.2017, інвалідність встановлена на строк до 01.08.2019.
Згідно з випискою із акта огляду МСЕК до довідки серії АВ № 0072334 від 01.08.2019 позивач визнана особою з інвалідністю ІІ групи з 29.07.2019, інвалідність встановлена безтерміново.
Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилаються то територіальних органів Пенсійного фонду України № 3987 від 19.02.2025, позивачу група інвалідності не встановлена з 29.07.2019. Даний витяг отриманий відповідачем 14.07.2025.
01.08.2025 відповідач повідомив позивача про виникнення переплати пенсії на суму 155 434,73 грн за період з 29.07.2019 по 14.05.2024 внаслідок скасування групи інвалідності відповідно до рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилаються то територіальних органів ПФУ № 3987 від 19.02.2025. Відповідач просив внести дану суму на рахунок Пенсійного фонду України.
01.09.2025 відповідачем прийняте рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій № 62, відповідно до якого сума переплати пенсії на суму 155 434,73 грн за період з 29.07.2019 по 14.05.2024 не була сплачена добровільно. Сума переплати підлягає стягненню щомісячно по 20% від розміру пенсії.
09.02.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому, зокрема, зазначено, що згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 3987 від 19.02.2025 групу інвалідності позивача з 29.07.2019 не встановлено, у зв`язку з чим виникла переплата пенсії за період з 29.07.2019 по 14.05.2024 на загальну суму 155434,73 грн і було прийнято оспорюване рішення відповідача.
Судом додатково встановлена обставина із Єдиного державного реєстру судових рішень, що ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 у справі №440/16770/25 прийнята позовна заява до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 440/16770/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання протиправним та скасування рішення. Предметом позову є рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 05.02.2025 № 3987.
Станом на дату ухвалення рішення суду у цій справі, рішення суду у справі №440/16770/25 не ухвалене та не набрало законної сили.
Позивач з вказаним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про утримання сум пенсій від 01 вересня 2025 року № 62 не погоджується та вважає його протиправним, що і спонукало її пред`явити до суду цей адміністративний позов.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з недоведеності відповідачем правомірності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про утримання сум пенсій від 01 вересня 2025 року № 62 та наявності підстав для його скасування, адже позивач не може нести відповідальність за помилкове встановлення їй інвалідності відповідним державним органом, а доказів зловживання з боку позивачки під час призначення та виплати їй пенсії по інвалідності матеріали справи не містять, при цьому, у витягу рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 3987 від 19.02.2025 відомості про існування таких обставин не вказано.
З огляду на викладене, суд зазначив, що негативні наслідки за помилкове встановлення інвалідності має нести держава.
Надаючи правову оцінку правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права щодо встановлених обставин справи, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначено Законом № 1058-IV.
Частиною 1 статті 30 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія по інвалідності призначається у разі встановлення особі інвалідності, за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
Відповідно до статті 31 Закону № 1058-IV група інвалідності, її причина, час настання та строк встановлюються за результатами медико-соціальної експертизи або оцінювання повсякденного функціонування особи - для повнолітніх осіб.
Застрахована особа має право у встановленому законом порядку оскаржити рішення органів медико-соціальної експертизи та результати оцінювання повсякденного функціонування особи.
Згідно із статтею 34 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою.
Процедура проведення медико-соціальної експертизи визначена Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 (далі – Положення № 1317).
Відповідно до пункту 3 Положення № 1317 медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
За змістом пункту 15 Положення № 1317 комісії проводять своєчасно огляд (повторний огляд) осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за місцем їх проживання або лікування, у тому числі за місцем їх проживання або місцем перебування у закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб, звільнених з місць позбавлення волі, за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після пред`явлення паспорта чи іншого документа, що засвідчує особу.
Згідно з пунктом 24 Положення № 1317 комісія видає особі, яку визнано особою з інвалідністю або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, довідку та індивідуальну програму реабілітації і надсилає у триденний строк виписку з акта огляду комісії органові, в якому особа з інвалідністю перебуває на обліку як отримувач пенсії чи державної соціальної допомоги (щомісячного довічного грошового утримання), що призначається замість пенсії, та разом з індивідуальною програмою реабілітації – органові, що здійснює загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виписку з акта огляду комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у наданні додаткових видів допомоги.
Видача особі, яку визнано особою з інвалідністю або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, виписки з акта огляду комісії на руки забороняється.
Відповідно до статті 35 Закону № 1058-IV у разі зміни групи інвалідності пенсія в новому розмірі виплачується з дня зміни групи інвалідності.
Якщо особі встановлено інвалідність нижчої групи, пенсія виплачується за попередньою групою до кінця місяця, в якому змінено групу інвалідності.
У разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здоровою пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність.
У разі якщо особа не з`явилася для проведення оцінювання (повторного оцінювання) повсякденного функціонування особи у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому мало бути проведено оцінювання (повторне оцінювання) повсякденного функціонування такої особи.
У разі якщо строк оцінювання повсякденного функціонування особи пропущено особою з інвалідністю з поважних причин або у разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності поновлюється з дня, з якого припинено виплату, до дня проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, але не більш як за три роки, якщо експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи визнає її за цей період особою з інвалідністю. При цьому якщо під час наступного оцінювання повсякденного функціонування особі з інвалідністю встановлено іншу групу інвалідності (вищу або нижчу), пенсія за зазначений період виплачується за попередньою групою інвалідності.
Якщо виплату пенсії особі з інвалідністю припинено у зв`язку з відновленням здоров`я або якщо така особа не отримувала пенсію внаслідок нез`явлення без поважних причин для проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, у разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата раніше призначеної пенсії поновлюється з дня наступного встановлення інвалідності, за умови що після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. Якщо минуло більше п`яти років, пенсія призначається знову на загальних підставах.
Експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи зобов`язані до запровадження електронної інформаційної взаємодії між відповідними інформаційно-комунікаційними системами повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду України про результати оцінювання повсякденного функціонування особи в частині встановлення інвалідності у порядку, визначеному законодавством.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що при встановленні або скасуванні особі групи інвалідності, органи МСЕК в обов`язковому порядку повідомляють орган пенсійного органу про результати відповідного огляду.
Основні організаційні засади формування та функціонування експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - експертні команди) визначено Положенням про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 (далі – Положення № 1338).
Абзацами 1 – 4 пункту 51 Положення № 1338 передбачено, що центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями:
на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді або рішенні, ухвалі суду;
за запитом робочої групи із забезпечення здійснення моніторингу у сфері оцінювання повсякденного функціонування особи, утвореної керівником обласної, Київської міської держадміністрації (військової адміністрації) (далі - робоча група з моніторингу);
за результатами моніторингу оцінювання.
Відповідно до абзаців 11 - 13 пункту 51 Положення № 1338, якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої повинно бути проведено, рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) та на адресу її електронної пошти (за наявності), а також відображається в електронній системі для лікаря, який направив, обґрунтованість рішення за яким перевіряється.
Оцінювання в такому разі проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.
За результатами перевірки обґрунтованості рішень та оцінювання Центр оцінювання функціонального стану особи приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення. У разі відмови особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді, або рішенні, ухвалі суду від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” або Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії. Виключними підставами для таких осіб для перенесення строків медичних обстежень є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.
Пунктом 53 Положення № 1338 передбачено, що після проведення оцінювання, прийняття та підписання в електронній системі рішення експертної команди на адресу електронної пошти особи, яка проходила оцінювання, надсилається витяг із рішення, що формується в електронній системі у зв`язку з прийнятим рішенням, та рекомендації у зв`язку з прийнятим рішенням, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (у разі встановлення інвалідності). У разі відсутності електронної пошти зазначені документи надсилаються протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування).
Витяг з прийнятого рішення та рекомендації у зв`язку з прийнятим рішенням, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (у разі встановлення інвалідності), також відображаються в електронній системі для лікаря, який направив, та за запитом особи можуть бути роздруковані та надані їй у паперовій формі.
В силу абзацу 2 пункту 55 Положення № 1338 у разі відсутності технічної можливості передачі електронних даних протягом трьох робочих днів витяг з рішення надсилається до територіального органу Пенсійного фонду України (найближчого за місцезнаходженням закладу охорони здоров`я, в якому проведено оцінювання) або щодо осіб, причиною інвалідності яких є інвалідність з дитинства, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) таких осіб.
Отже, центр оцінювання функціонального стану особи має право на проведення перевірки обґрунтованості рішень, прийнятих медико-соціальними експертними комісіями, за наслідками якої приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається до територіального органу Пенсійного фонду України.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено у суді апеляційної інстанції, позивачу тричі встановлювалась ІІ група інвалідності починаючи із 2014 року.
Водночас, відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилаються то територіальних органів Пенсійного фонду України № 3987 від 19.02.2025 (отриманий відповідачем 14.07.2025), позивачу не підтверджено групу інвалідності з 29.07.2019, що у зумовило прийняття оскаржуваного рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій № 62 від 01.09.2025.
Надаючи оцінку правомірності вказаного рішення слід зазначити наступне.
Відповідно до № 1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.
З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.
З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.
Обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.
Отже, приписами статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено вичерпний перелік підстав, за наявності яких допускається стягнення надміру виплачених пенсій, а саме : (1) зловживання з боку пенсіонера або (2) подання страхувальником недостовірних даних.
Таким чином, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам закону.
Зазначені висновки сформовані Верховним Судом у постанові від 26 березня 2020 року у справі № 299/3616/16-а та від 22 квітня 2021 року по справі № 688/742/17.
Разом з цим, дослідивши матеріали справи та копію спірного рішення від 01 вересня 2025 року № 62, колегією суддів встановлено, що пенсійним органом не встановлено факт подання ОСОБА_1 до МСЕК чи до ГУ ПФУ недостовірних відомостей про стан здоров`я. Не з`ясовано відповідачем і того факту, що нарахування сум соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам закону відбулося саме із вини ОСОБА_1 .
Будь-яких відомостей про те, що скасування позивачу групи інвалідності та, відповідно, виплата надміру сплачених сум пенсії відбулося саме внаслідок її зловживання, ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції повідомлено не було.
Крім того, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено у суді апеляційної інстанції, ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 у справі №440/16770/25, серед іншого, відкрито провадження в адміністративній справі № 440/16770/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання протиправним та скасування рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 05.02.2025 № 3987.
Станом на момент апеляційного перегляду даної справи, рішення у справі № 440/16770/25 не прийнято, відповідно, правомірність рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 05.02.2025 № 3987, яким ОСОБА_1 скасовано групу інвалідності, не підтверджено у судовому порядку.
З огляду на викладене, беручи до уваги відсутність встановленого факту зловживання з боку позивача під час призначення та виплати їй пенсії по інвалідності, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 62 від 01.09.2025 про утримання надміру виплачених сум пенсії та наявність підстав для його скасування, що має наслідком прийняття рішення про відмову у задоволенні вимог апеляційної скарги.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керуєтьсяст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено у пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами, у зв`язку з чим підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст.241, ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.02.2026 по справі № 440/425/26 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	Я.М. Макаренко   С.П. Жигилій