ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 460/7619/25 пров. № А/857/26583/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді Пліша М.А.,
суддів Іщук Л.П., Обрізко І.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року (головуючий суддя Зозуля Д.П., м. Рівне) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування відмови, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, - 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування відмови від 18.04.2025 у звільненні з військової служби на підставі рапорту від 01.10.2024, визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у нездійсненні звільнення з військової служби та зобов`язання звільнити з військової служби на підставі рапорту від 01.10.2024.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року у задоволенні позовних вимог - відмолено
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, просить таке скасувати, та прийняти нове яким задовольнити позовні вимоги.
В апеляційній скарзі зазначає, що як зазначено в позовній заяві по даній справі, рішенням від 24.02.2025р. Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/14390/24, яке набрало законної сили позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту від 01.10.2024р. ОСОБА_1 про звільнення з військової служби. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 розглянути по суті рапорт ОСОБА_1 від 01.10.2024р. про звільнення з військової служби та прийняти за результатами його розгляду рішення.
Як зазначено в рапорті позивача від 01.10.2024р. про звільнення з військової служби, рапорт подано до Військової частини НОМЕР_1 , а не конкретно командиру Військової частини НОМЕР_1 , як безпідставно зазначив в рішенні суд першої інстанції.
У вказаному рапорті позивача взагалі не зазначено про командира. Військової частини НОМЕР_1 .
Листом від 18.04.2025р. №9747 за підписом командира Військової частини НОМЕР_1 (копія листа міститься в матеріалах справи, оригінал знаходиться у відповідача) позивача було повідомлено про відмову у звільненні його з військової служби.
При цьому, як зазначено вище, рапорт не було подано позивачем на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 .
Отже, в даному випадку саме на відповідача було покладено обов`язок належного виконання рішення від 24.02.2025р. Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/14390/24, в тому числі і визначення особи, до повноважень якої належить виконання відповідного судового рішення, яке набрало законної сили, та розгляду по суті рапорту позивача.
Також у вказаному рішенні від 24.02.2025р. Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/14390/24 суд вказав, що недотримання позивачем правил подачі рапорту про звільнення «в порядку підпорядкування» (через безпосереднього керівника), на що звернув увагу відповідач, не звільняло відповідача від обов`язку розглянути поданий рапорт.
У спірному рішенні, яке є предметом апеляційного оскарження, суд першої інстанції не зазначив, що позивач не має підстав для звільнення з військової служби через сімейні обставини. Тобто, не поставив під сумнів наявність таких підстав у позивача, про які зазначено в позовній заяві. Єдиною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зазначив, начебто, порушення позивачем порядку подачі рапорту. Отже, судом апеляційної інстанції має бути розглянуто і досліджено саме це питання.
У своєму рапорті від 01.10.2024р. позивач вказав, що не має бажання далі продовжувати військову службу в зв`язку з тим, що його батько потребує постійного догляду вдома, який позивач як єдиний син і єдиний працездатний член його сім`ї повинен йому надавати. Відповідно до висновку №640 від 23.09.2024р. про наявність порушень функцій організму (копія міститься в матеріалах справи, оригінал знаходиться у ОСОБА_2 ), через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, ОСОБА_2 рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.
Додані позивачем до рапорту від 01.10.2024р. про звільнення з військової служби документи є належними і достатніми для підтвердження того, що батько - інвалід ІІ групи потребує постійного догляду, а відтак позивач має повне право звільнитися з військової служби на підставі п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами - у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своїм батьком - інвалідом II групи (безстрокової/). При цьому, копії відповідних документів були нотаріально засвідчені, а копія висновку №640 від 23.09.2024р. про наявність порушень функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, виданого ОСОБА_2 , засвідчена також і за місцем видачі висновку. Як зазначено у вказаному висновку, висновок дійсний безтерміново.
До свого рапорту від 01.10.2024р. позивач додав:
- копію паспорту громадянина України ОСОБА_2 , засвідчену 12 серпня 2024р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Габрієль Л.Є., зареєстровану в реєстрі за № 2319.
- копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_2 , засвідчену 12 серпня 2024р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Габрієль Л.Є., зареєстровану в реєстрі за № 2326.
- копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 , засвідчену 12 серпня 2024р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Габрієль Л.Є., зареєстровану в реєстрі за № 2321.
- Витяг з Реєстру територіальної громади № 2024/011343882 від 19.09.2024р. ОСОБА_2 .
- копію пенсійного посвідчення ОСОБА_2 , засвідчену 12 серпня 2024р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Габрієль Л.Є., зареєстровану в реєстрі за № 2318.
- копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААг № 745107 ОСОБА_2 , засвідчену 12 серпня 2024р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Габрієль Л.Є., зареєстровану в реєстрі за № 2327.
- копію Висновку про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) № 548 пацієнта ОСОБА_2 , засвідчену 12 серпня 2024р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Габрієль Л.Є., зареєстровану в реєстрі за № 2322.
- копію індивідуальної програми реабілітації інваліда ОСОБА_2 , засвідчену 12 серпня 2024р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Габрієль Л.Є., зареєстровану в реєстрі за № 2323.
- оригінал заяви від 17 вересня 2024 року ОСОБА_2 , засвідчений 17 вересня 2024р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Габрієль Л.Є., зареєстровано в реєстрі за № 2830.
- копію висновку №640 від 23.09.2024р. про наявність порушень функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, виданого ОСОБА_2 , засвідчену за місцем видачі висновку.
- копію висновку №640 від 23.09.2024р. про наявність порушень функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, виданого ОСОБА_2 , засвідчену 25 вересня 2024р, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В., зареєстровану в реєстрі за № 2598.
При цьому, потреба «особи з інвалідністю» у догляді презюмусться, і документ, який підтверджує інвалідність, одночасно є ї доказом того, що власник цього документа потребує догляду.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що застосування способу захисту має бути об`єктивно виправданим і обґрунтованим, тобто залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання, оспорення та спричинених відповідними діяннями наслідків. Це означає, що застосування судом способу захисту, обраного позивачем, має з урахуванням вимог правовладця (верховенства права) дозволити досягнути мети судочинства, зокрема, реально відновити суб`єктивне право, яке порушив, оспорює або не визнає відповідач, а у разі неможливості такого відновлення - гарантувати отримання компенсації. Судове рішення, ухвалене на користь позивача, не має спонукати його знову звертатися за захистом до суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (пункт 6.41), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (пункт 48), від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-6 (пункт 91), від 19 травня 2020 року у справі № 922/4206/19 (пункт 43), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 (пункт 67), від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункти 63, 89), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункти 58, 82), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22 червня 2021 року у справах № 334/3161/17 (пункт 55), № 200/606/18 (пункт 73) і № 334/3161/17 (пункт 55), від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19 (пункт 7.3), від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (пункт 68), від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (пункт 119), від 16 вересня 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункт 19), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 143), від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19 (пункт 61), від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (пункт 8.31), від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункти 21, 24), від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункт 56), від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/19 (пункт 5.6, 5.9), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (пункт 9.64), від 14 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18 (пункт 55), від 18 січня 2023 у справі № 488/2807/17 (пункт 86) та ін.).
У рішенні від 24,02.2025р. Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/14390/24, яке набрало законної сили, суд не встановив, що поданий позивачем ОСОБА_1 письмовий рапорт від 01.10.2024р. про звільнення з військової служби підлягає розгляду саме командиром Військової частини НОМЕР_1 . Отже, відповідач самостійно обрав такий порядок виконання зазначеного рішення суду, який не передбачений чинним законодавством, передавши на розгляд рапорт ОСОБА_1 від 01.10.2024р. про звільнення з військової служби відразу командиру Військової частини НОМЕР_1 , а не «в порядку підпорядкування».
Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 був призваний до лав Збройних Сил України за мобілізацією і проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .
01.10.2024 позивач, за допомогою засобів поштового зв`язку, звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із рапортом про звільнення із військової служби на підставі пп. «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, а саме: у зв`язку з доглядом за батьком, який є інвалідом ІІ групи та потребує постійного догляду.
У зв`язку з нерозглядом його рапорту про звільнення, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 у справі №460/14390/24 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Військової частина НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту від 01.10.2024 ОСОБА_1 про звільнення з військової служби. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 розглянути по суті рапорт ОСОБА_1 від 01.10.2024 про звільнення з військової служби та прийняти за результатами його розгляду рішення.
На виконання рішення суду командир Військової частини НОМЕР_1 розглянув поданий рапорт та листом від 18.04.2025 №9747 повідомив позивача, що рапорт про звільнення подано відразу командирові військової частини, а не прямому командиру. Також вказано, що позивачем не надано документів, що підтверджують відсутність у батька, ОСОБА_2 , інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення: один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді тощо. Також всупереч вимогам пп.26 п.5 Додатку 19 Інструкції відсутній Акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Не погодившись з вказаною відмовою у звільненні з військової служби, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Постановляючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що статтею 24 Закону №2232-XII унормований початок, призупинення і закінчення проходження військової служби, відповідно до ч. 3 якої закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Підстави та порядок звільнення з військової служби передбачені ст. 26 Закону №2232-XII, а у ч. 4 цієї статті наведені підстави звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, зокрема: під час дії особливого періоду (крім періоду дії воєнного стану) (п.1), під час воєнного стану (п. 2).
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та діє на момент розгляду справи.
Відповідно до пп., «г» п. 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-ХІІ (у редакції станом на дату подання рапорту) військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, зокрема під час дії воєнного стану через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
В абзаці 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону № 2232-ХІІ визначено, що військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану, в тому числі на таких підставах: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;
Згідно матеріалів справи, позивач 01.10.2024 звернувся до військової частини НОМЕР_1 із рапортом про звільнення із військової служби на підставі пп. «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, а саме: у зв`язку з доглядом за батьком, який є інвалідом ІІ групи та потребує постійного догляду.
До вказаного рапорту позивач додав:
- копію паспорту громадянина України ОСОБА_2 , засвідчену 12 серпня 2024р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Габрієль Л.Є., зареєстровану в реєстрі за № 2319.
- копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_2 , засвідчену 12 серпня 2024р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Габрієль Л.Є., зареєстровану в реєстрі за № 2326.
- копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 , засвідчену 12 серпня 2024р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Габрієль Л.Є., зареєстровану в реєстрі за № 2321.
- Витяг з Реєстру територіальної громади № 2024/011343882 від 19.09.2024р. ОСОБА_2 .
- копію пенсійного посвідчення ОСОБА_2 , засвідчену 12 серпня 2024р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Габрієль Л.Є., зареєстровану в реєстрі за № 2318.
- копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААг № 745107 ОСОБА_2 , засвідчену 12 серпня 2024р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Габрієль Л.Є., зареєстровану в реєстрі за № 2327.
- копію Висновку про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) № 548 пацієнта ОСОБА_2 , засвідчену 12 серпня 2024р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Габрієль Л.Є., зареєстровану в реєстрі за № 2322.
- копію індивідуальної програми реабілітації інваліда ОСОБА_2 , засвідчену 12 серпня 2024р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Габрієль Л.Є., зареєстровану в реєстрі за № 2323.
- оригінал заяви від 17 вересня 2024 року ОСОБА_2 , засвідчений 17 вересня 2024р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Габрієль Л.Є., зареєстровано в реєстрі за № 2830.
- копію висновку №640 від 23.09.2024р. про наявність порушень функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, виданого ОСОБА_2 , засвідчену за місцем видачі висновку.
- копію висновку №640 від 23.09.2024р. про наявність порушень функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, виданого ОСОБА_2 , засвідчену 25 вересня 2024р, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В., зареєстровану в реєстрі за № 2598.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що жодних доказів звернення позивача з рапортом про звільнення з військової служби до його безпосереднього командира та/або відмови безпосереднього командира прийняти вказаний рапорт позивачем не надано та в матеріалах справи відсутні.
З огляду на наведене, суд вважав, що подаючи рапорт на звільнення, позивач не дотримався приписів ст. 14 Статуту ВС ЗСУ, пункту 233 Положення, пункту 2 розділу ІІІ Порядку, а тому відсутні правові підстави вважати, що рапорт про звільнення від 01.10.2024 поданий у встановленому законом порядку, «по команді».
Встановлені обставини справи в їх сукупності свідчать, що вирішення питання про наявність підстав про звільнення позивача зі служби та задоволення позовної вимоги в частині зобов`язання відповідача звільнити позивача з військової служби буде передчасним, позаяк позивачем порушено порядок подання рапорту про звільнення з військової служби, а саме: такий рапорт повинен бути поданий до прямого командира позивача, який після розгляду та погодження передає його далі до командира військової частини з відміткою про власне клопотання з відповідного питання.
Проте суд апеляційної інстанції вважає такі твердження суду першої інстанції посилковими, оскільки рапорт не було подано позивачем на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 , як то невірно вказав суд першої інстанції.
Більше того зазначений рапорт командиром військової частини НОМЕР_1 було розглянуто у звґязку з виконанням рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі від 24.02.2025р. у справі № 460/14390/24, яке набрало законної сили і яким позов було задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту від 01.10.2024р. ОСОБА_1 про звільнення з військової служби. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 розглянути по суті рапорт ОСОБА_1 від 01.10.2024р. про звільнення з військової служби та прийняти за результатами його розгляду рішення.
Отже, в даному випадку саме на відповідача було покладено обов`язок належного виконання рішення від 24.02.2025р. Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/14390/24, в тому числі і визначення особи, до повноважень якої належить виконання відповідного судового рішення, яке набрало законної сили, та розгляду по суті рапорту позивача.
Листом від 18.04.2025р. №9747 (ас.35-36) за підписом командира Військової частини НОМЕР_1 позивача було повідомлено про відмову у звільненні його з військової служби.
При цьому, як зазначено вище, окрім зазначення про подання рапорту не «по команді» у вказаній відмові відповідач зазначив, що позивачем не надано документів, що підтверджують відсутність у батька, ОСОБА_2 , інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення: один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді тощо. Також всупереч вимогам пп.26 п.5 Додатку 19 Інструкції відсутній Акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Згідно п.п. 26 п. 5 Додатку 19 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженої НАКАЗом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 р. за № 438/16454) при поданні до звільнення з військової служби Через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються:
копія аркуша бесіди;
копія рапорту військовослужбовця;
копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років);
документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме:
26) у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи:
документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами);
один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт перевірки сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки;
один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за формою згідно з наказом МОЗ від 10 грудня 2024 року № 2067, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою згідно з наказом Мінсоцполітики від 21 вересня 2015 року № 946;
висновок медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за формою згідно з наказом МОЗ від 10 грудня 2024 року № 2067, про потребу в постійному догляді;
Крім того відповідач у згаданому вище Листі від 18.04.2025р. №9747 зазначив, що підтверджується матеріалами справи, про те, що з поданих документів вбачається наявність інших членів сімґї першого ступеня споріднення, які можуть здійснювати догляд за батьком – ОСОБА_3 (мати позивача). Доказів, що така позбавлена можливості здійснювати догляд за чоловіком матеріали справи не містять. 
В силу вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вказане вище слід прийти до висновку, що дії відповідача вчиненні в порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством, в межах наданих повноважень, обґрунтовано і правомірно, а у задоволенні позову слід відмовити повністю, однак з підстав викладених судом апеляційної інстанції.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, рішення суду слід змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог, у решті рішення – залишити без змін. 
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року у справі №460/7619/25 - змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог, у решті рішення – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	М.А. Пліш 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	І. М. Обрізко