Справа № 357/17450/25
Провадження № 2/357/787/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді – Сомок О. А. ,
при секретарі – Пугач В. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біла Церква Київської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
В С Т А Н О В И В :
Стислий виклад позицій сторін
У жовтні 2025 року позивач ТОВ «Юніт Капітал» за допомогою системи «Електронний суд» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 13 серпня 2024 року між ТОВ «Макс кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00-9901891 на суму 6900,00 грн. Договір підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. 
Кредитодавець свої зобов`язання щодо надання грошових коштів виконав у повному обсязі, перерахувавши кошти на платіжну картку позичальника.
Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, чим допустив істотні порушення умов договору, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 
17 лютого 2025 року між ТОВ «Макс кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал, згідно з яким право вимоги за договором позики №00-9901891 перейшло до ТОВ «Юніт Капітал». На момент відступлення права вимоги заборгованість ОСОБА_1 по кредиту склала 17382,00 грн, яка складається з: 6900,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 7482,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 3000,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). На дату звернення до суду заборгованість не погашена.
На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №00-9901891 від 13.08.2024 у розмірі 14382,00 грн та понесені судові витрати на сплату судового збору у сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн.
Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Сомок О.А.
05.12.2025 ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовом подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Оскільки відповідач був належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом постановлено проводити заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами і ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
13 серепня 2024 року між ТОВ «Макс кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00-9901891, згідно умов якого сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) складає 6000,00 грн. Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. Строк дії кредитної лінії (строк кредитування) 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування – 08.08.2025 (п. 1.2, 1.3 договору).
Пунктами 1.4, 1.5, 1.5.1, 1.5.2, 1.7, 1.7.1 договору передбачено, що позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме: 07.09.2024, та на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії (строку кредитування). Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка складає 1,45 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.5.1. цього договору. Кредитодавець одноразово нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 15,00% від Суми кредиту, що складає: 900.00 (дев`ятсот) грн., яку Позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.5 цього Договору. Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки з урахуванням комісії (у разі її наявності) дорівнює 1.5 %.
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 8595. Підписавши договір позичальник підтвердив, що ознайомлений в повному обсязі з внутрішніми Правилами надання коштів та банківських металів у кредит кредитодавця, текст яких розміщено на офіційному сайті кредитодавця. Невід`ємною частиною цього договору є графік платежів - таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором.
ТОВ «Макс Кредит» своє зобов`язання за договором позики №00-990189 виконало, переказавши 13.08.2024 грошові кошти у сумі 6000,00 грн на рахунок відповідача, що підтверджується інформацією про здійснення переказу ТОВ «ПРОФІТГІД». Крім того, згідно інформації АТ «Райффайзен банк» наданої на виконання ухвали суду, на ОСОБА_1 в банку емітовано картку №4149-51ХХ-ХХХХ-5965 та банком надано виписку, з якої вбачається, що кредитні кошти в сумі 6000,00 грн. були зараховані на рахунок відповідача 13.08.2024.
Із розрахунку заборгованості ТОВ «Макс Кредит» вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором № 00-990189 від 13.08.2024 станом на 17.02.2025 становить 17382,00 грн, з яких сума заборгованості за наданим кредитом становить 6000,00 грн, сума заборгованості за процентами за користування кредитом становить 7482,00 грн, сума заборгованості за нарахованими комісіями 900,00 грн, сума заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи) становить 3000,00 грн.
17 лютого 2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал, згідно з яким право вимоги за договором позики №00-990189 від 13.08.2024 перейшло до ТОВ «Юніт Капітал». 
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал від 17.02.2025, позивач набув право грошової вимоги до відповідача на заборгованість по тілу кредиту у сумі 6900,00 грн; заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом – 7482.00 грн; заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи) -3000,00 грн. 
ТОВ «Юніт Капітал» не здійснювало додаткових нарахувань за вказаним кредитним договором. Відповідно до Виписки з особового рахунку за кредитним договором № 00-9901891 від 13.08.2024 року, станом на 01.10.2025 загальний розмір заборгованості за цим кредитним договором становить 17382,00 грн, з яких: 6 900,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 7 482,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 3000,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). 
Позивач діючи в межах своїх прав, самостійно визначає обсяг та склад позовних вимог, що підлягають до стягнення, в зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 14382,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000,00 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 7 482,00 грн, сума заборгованості за нарахованими комісіями 900,00 грн.
Матеріали справи не містять доказів погашення зазначеної вище простроченої заборгованості відповідачем.

Мотиви з яких виходить суд, застосування норм права, що регулюють дані правовідносини та висновки суду
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 
Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 31.05.2022 у справі № 194/329/15-ц, загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, якими суд керувався при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.
Верховним Судом у постанові від 07.06.2023 по справі № 234/3840/15-ц (провадження № 61-3014св22), наголошено, що заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що ТОВ «Макс Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором - у сумі 6000,00. У свою чергу, позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання відповідно цього договору.
Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань за договором позики.
Отже, у первинного кредитора виникло право вимоги до відповідача на суму заборгованості 17382,00 грн, яка складається із заборгованість за тілом кредиту у сумі 6000,00 грн, сума заборгованості за процентами за користування кредитом становить 7482,00 грн, сума заборгованості за нарахованими комісіями 900,00 грн, сума заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи) становить 3000,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у меншому розмірі у сумі 14382,00 грн, що є дійсною вимогою на дату відступлення права вимоги позивачу.
З огляду на викладене, надавши оцінку зібраним у справі доказам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню і з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» підлягає стягненню заборгованість за кредитом у сумі 14382,00 грн.

Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Так, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 гривень, що підтверджується матеріалами справи. Окрім того, позивачем надано докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу, а саме: договір № 10/09/25-02 про надання правової допомоги від 10.09.2025, актом прийому-передачі наданих послуг № 10/09/25-02 від 10.09.2025 на підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 01.10.2025. З перелічених доказів встановлено, що витрати позивача на правову допомогу склали 7000,00 грн.
Суд вважає, що заявлені до стягнення витрати на оплату послуг адвоката в загальному розмірі 7000,00 грн не є співрозмірними та не відповідають критеріям розумності та справедливості.
Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18, про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, врахувавши складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи.
Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію справи, яка є малозначною, та те, що розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, суд дійшов висновку, що стягненню підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн, що буде достатнім, співмірним і справедливим, з огляду на категорію та складність справи.
Таким чином, з урахуванням положень ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по справі, які складаються з судового збору за подачу позову в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу розміром 3000,00 грн. 
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3, 12, 13, 81, 141, 254, 263, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №00-9901891 від 13.08.2024 у розмірі 14382,00 гривень (чотирнадцять тисяч триста вісімдесят дві гривні 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судовий збір у розмірі 2422,40 грн, понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн, а всього стягнути 5422,40 гривні (п`ять тисяч чотириста двадцять дві гривні 40 копійок)
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», місцезнаходження бульвар Лесі Українки, будинок 34, офіс 333, місто Київ, 01133, код ЄДРПОУ 43541163.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . 
Суддя О.А. Сомок