УХВАЛА

27 травня 2026 року
м. Київ

справа № 947/11891/24
провадження № 61-4587ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 липня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 та малолітньої доньки ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 , третя особа - Київська районна адміністрація Одеської міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права власності, користування та розпорядження майном,

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2026 року заявниця ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду міста Одеси від 25 липня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 грудня 2025 року у вказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України.

Безпосередньо у касаційній скарзі заявниця просить суд поновити строк на касаційне оскарження, вказує, що копію повного тексту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції отримала 28 січня 2026 року, але у зв`язку з доглядом за хворим родичем та власною інвалідністю не змогла своєчасно звернутися з касаційною скаргою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 квітня 2026 року справу призначено судді-доповідачеві Тітову М. Ю., судді, які входять до складу колегії: Зайцев А. Ю., Коротенко Є. В. 

Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2026 року визнано неповажними підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Київського районного суду міста Одеси від 25 липня 2024 року та постанови Одеського апеляційного суду від 11 грудня 2025 року, касаційну скаргу  ОСОБА_1  залишено без руху,  та надано строк для усунення недоліків, а саме: заявниці необхідно було подати заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, у якій навести інші підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження та надати відповідні докази, а також надати уточнену редакцію касаційної скарги, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України.

В ухвалі роз`яснено, що згідно з пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

Відтак, у випадку зазначення підставою касаційного оскарження
пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України з посиланням на те, що суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані у справі докази, заявнику необхідно вказати та обґрунтувати у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2 або 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 травня 2026 року у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Тітова М. Ю., справу призначено судді-доповідачеві Гулейкову І. Ю., судді, які входять до складу колегії: Лідовець Р. А., Луспеник Д. Д.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 09 квітня 2026 року, ОСОБА_1 направила до Верховного Суду заяву про усунення недоліків, в якій заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обгрунтування якого вказала, що у зв`язку з доглядом за хворим родичем та через погане самопочуття не змогла своєчасно звернутися з касаційною скаргою.

При цьому, вказані підстави для поновлення строку на касаційне оскарження вже визнавались судом неповажними в ухвалі від 09 квітня 2026 року.

Крім того, як і в перинній редакції касаційної скарги, так і в заяві про усунення недоліків касаційної скарги, заявниця не зазначає обов'язкових підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд вже звертав увагу заявниці в ухвалі від 09 квітня 2026 року на необхідність зазначенням конкретного (конкретних) пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга,
та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї (цих) підстави (підстав).

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Заявниця не виконала повністю вимоги ухвали Верховного Суду
від 09 квітня 2026 року, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявниці.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 липня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 та малолітньої доньки ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 , третя особа - Київська районна адміністрація Одеської міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права власності, користування та розпорядження майном вважати неподаною та повернути заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков