Справа № 215/9335/25 
2/215/1334/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 травня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого, судді - Науменко Я.О., за участю секретаря – Оніщенко Ю.М., розглянувши згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
 
05.12.2025 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позивач зазначає, що 04.03.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 848547786 у формі електронного документа, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 10 000,00 грн. Кредитні кошти були перераховані на банківську картку відповідача, що підтверджується відповідними платіжними документами.
06.05.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/34, відповідно до якого право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено позивачу.
Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором становить 28 997,60 грн., з яких: 10 000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 18 937,60 грн. – заборгованість за процентами за користування кредитом, 600,00 грн. – заборгованість за комісією.
У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості, а також судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн..
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 10.02.2026, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою від 18.12.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
23.01.2026 АТ «Універсал Банк» листом №БТ/Е-2356 від 23.01.2026 направив на виконання ухвали суду від 18.12.2025, інформацію, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 , за якою у період з 08.03.2025 по 25.03.2025  зафіксовано зарахування коштів 08 березня 2025 року в сумі 1 050,00 грн., 25 березня 2025 року в сумі 2 400,00 грн.. До відповіді додано виписку з рахунку за зазначений період.
10.02.2026 справу було відкладено на 10.03.2026 у зв`язку з відсутністю електропостачання у суді.
10.03.2026 справу було відкладено на 07.04.2026 у зв`язку з ненадходженням витребуваних відомостей від АТ КБ «Приват Банк».
27.04.2026 АТ КБ «Приват Банк» листом №20.1.0.0.0/7-260410/49021-БТ від 20.04.2026 направив на виконання ухвали суду від 18.12.2025, інформацію, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , емітовано платіжну картку №      НОМЕР_3 (IBAN НОМЕР_4 ), за якою у період з 04.03.2025 по 23.03.2025  зафіксовано зарахування коштів у розмірі 2 500,00 грн. До відповіді додано виписку з рахунку за зазначений період. 
Ухвалою від 29.05.2026 призначено заочний розгляд даної цивільної справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримують, просить їх задовольнити та винести заочне рішення по справі (вх. № 3122 від 10.02.2026).
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Судові повістки, направлені відповідачці за її зареєстрованим місцем проживання, повернуті на адресу суду з відмітками пошти про отримання 05.01.2026 та 03.03.2026, 04.05.2026. Відзив на позовну заяву відповідач не подала, будь-яких клопотань на адресу суду від неї не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 04 березня 2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, був укладений договір кредитної лінії №848547786 (далі - Договір, кредитний договір), який згідно положень ст.ст.10-12 Закону України «Про електронну комерцію» був вчинений в електронній формі шляхом електронного підписання (акцепту) відповідачем надісланої йому кредитодавцем в особистий кабінет оферти, яка містить істотні умови договору, за допомогою одноразового ідентифікатора ZFCT (а.с.43-66).
Згідно умов укладеного Договору (пункти 2.1, 2.3, 2.4) кредитодавець ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується надати відповідачу, як позичальнику, кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 2 500,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності шляхом переказу грошових коштів на рахунок позичальника з використанням реквізитів платіжної картки 4149-49ХХ-ХХХХ-5655, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов договору.
Судом встановлено, що строк дисконтного періоду кредитування згідно з пунктом 3.1 Договору складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу, а загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку, передбаченому пунктом 3.2 договору, та може бути продовжений шляхом здійснення позичальником протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена.
Для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим Договором позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 150 грн. 00 коп. (пункт 3.3 Договору).
Згідно з пунктами 7.1, 7.3, 7.4.2 Договору: 1) рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування – 03.04.2025; 2) кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 03 квітня 2030 року; 3) після закінчення дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплачувати проценти щоденно.
Відповідно до пунктів 8.3, 8.8 Договору: 1) на момент укладення Договору та отримання першого траншу базова процентна ставка складає 0,98% в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника, за кожний день користування ним, що становить 357,70% річних; 2) за умови повного дострокового погашення всієї суми Кредиту за всіма отриманими Траншами та суми нарахованої та несплаченої Комісії за видачу Кредиту протягом 6 (шести) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду кредитування, для суми Кредиту за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 30 (тридцять) днів Дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 2 800 грн 00 коп. (дві тисячі вісімсот грн. нуль коп.) та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 150 грн. 00 коп., Комісію за надання кредиту у розмірі 150 грн 00 коп. та суму Кредиту у розмірі 2 500 грн 00 коп. 
Пунктом 14.1 Договору встановлено, що невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення Договору.
18 лютого 2024 року відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 2497 було підписано паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору №848547786 від 04 березня 2025 року з викладеними в ньому умовами кредитування (а.с.39-42).
Додатковою угодою від 08 березня 2025 року до договору №848547786 від 04 березня 2025 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою ОСОБА_1 дійшли згоди щодо ініціювання безготівкового перерахунку нового траншу за договором, а також за реквізитами платіжної картки позичальника 4441-11ХХ-ХХХХ-6689 (а.с.67-69).
Додатковою угодою від 21 березня 2025 року до договору №848547786 від 04 березня 2025 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою ОСОБА_1 дійшли згоди щодо ініціювання безготівкового перерахунку нового траншу за договором, а також за реквізитами платіжної картки позичальника 4149-49ХХ-ХХХХ-5655 (а.с.70-72).
Додатковою угодою від 23 березня 2025 року до договору №848547786 від 04 березня 2025 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою ОСОБА_1 дійшли згоди щодо ініціювання безготівкового перерахунку нового траншу за договором, а також за реквізитами платіжної картки позичальника 4149-49ХХ-ХХХХ-5655 (а.с.73-75).
Додатковою угодою від 25 березня 2025 року до договору №848547786 від 04 березня 2025 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою ОСОБА_1 дійшли згоди щодо ініціювання безготівкового перерахунку нового траншу за договором, а також за реквізитами платіжної картки позичальника 4441-11ХХ-ХХХХ-6689 (а.с.76-78).
Судом встановлено, що на виконання умов Договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було здійснено переказ грошових коштів відповідачу декількома траншами, а саме: 1) 08 березня 2025 року в сумі 1 050 грн. 00 коп., 21 березня 2025 року в сумі 5 550,00 грн., 23 березня 2025 року в сумі 2 050,00 грн., 25 березня 2025 року в сумі 2 400,00 грн. - на карткові рахунки відповідачки ОСОБА_1 за № НОМЕР_5 та № 4441-11ХХ-ХХХХ-6689.
Зарахування кредитних коштів в зазначених вище сумах на карткові рахунки відповідачки ОСОБА_1 підтверджується випискою по рахунку №      НОМЕР_3 , наданою АТ КБ «ПриватБанк», та випискою по рахунку № НОМЕР_6 , наданою АТ «Універсал Банк»(а.с.210-212, 106).
06 травня 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) було укладено договір факторингу №МВ-ТП/34, за яким клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту укладення Реєстру прав вимоги. Майбутнє право вимоги вважається переданим з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує (пункти 2.1, 4.1). (а.с.21-26).
Як вбачається із витягу з Реєстру прав вимоги від 06 травня 2025 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №848547786 від 04 березня 2025 року на загальну суму заборгованості 20 229,60 грн. (а.с.98).
Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість відповідача за кредитним договором №848547786 від 04 березня 2025 року, станом на дату продажу 06.05.2025 становить 20 229,60 грн., з яких: 10 000,00 – тіло кредиту, 4 629,60 грн. – проценти, 600,00 грн. – комісія, 5 000,00 грн. - неустойка та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» заборгованість відповідача за кредитним договором №848547786 від 04 березня 2025 року, станом на дату придбання 06.05.2025 становить 34 537,60 грн., з яких: 10 000,00 – тіло кредиту, 18 937,60 грн. – проценти, 600,00 грн. – комісія, 5 000,00 грн. - неустойка (а.с.32-33,34-37).
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом ст. 626, ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно із ч. 1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх
Статтею 639 ЦК України, визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 1, ч. 2 ст. 1047 ЦК України).
Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис».
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3, ч. 4, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Враховуючи викладене, кредитний договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладений в електронній формі шляхом підписання його умов кредитодавцем за допомогою електронного підпису та позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора, відповідає вимогам Цивільного кодексу України та Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Як передбачено ч. 1 ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ст. 514, ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, судом встановлено, що у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Таліон Плюс» набув статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 848547786 від 04 березня 2025 року.
Враховуючи фактичні обставини справи та зважаючи на те, що відповідач отримала кредитні кошти та користувалась ними, але зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків первісному кредитору повністю не здійснила, і на момент розгляду справи судом наявна заборгованість за Договором № 848547786 від 04 березня 2025 року, право вимоги за яким, на підставі Договору факторингу №МВ-ТП/34 від 06 травня 2025 року, перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача загальної суми заборгованості в сумі 28 997,60 грн.,з яких: 10 000,00 – тіло кредиту, 18 937,60 грн. – проценти, 600,00 грн. – комісія. 
Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
На підтвердження понесення втрат на правову допомогу позивач надав: скан-копію договору про надання правничої допомоги №5 від 02.12.2024 (а.с.122-130), скан додаткової угоди №2140 від 06.11.2025 до договору про надання правничої допомоги № 5 від 02.12.2024 (а.с. 131-132), акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №5 від 02.12.2024 (а.с.133). 
Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №5 від 02.12.2024 фактичний розрахунок сум судових витрат на професійну правничу допомогу склав 5 000 грн. 00 коп, в тому числі складання позовної заяви - 1 000,00 грн. (4 год.), підготовка та направлення повідомлення про оплату заборгованості (досудова вимога) - 500,00 грн (2 год.), підготовка позовної заяви, що включає збір доказів, перевірка, друк та належне засвідчення копій письмових та електронних доказів у справі та направлення копії та доданих до неї документі - 3 500,00 грн. (10 год.).
Заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, який підлягає розподілу, відповідачем не подана.
Врахувавши вищевикладене, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн. не є цілком співмірним зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Також суд враховує, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, адвокат як представник позивача не приймав участь в судовому засіданні.
Отже, з врахуванням складності справи, що віднесена до категорії малозначних справ, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500,00 грн.
Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 280-281, 354-355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» заборгованість за кредитним договором № 848547786 від 04 березня 2025 року у розмірі 28 997 (двадцять вісім тисяч девятост дев`яносто сім) гривень 60 копійок, з яких: з яких: 10 000,00 – тіло кредиту, 18 937,60 грн. – проценти, 600,00 грн. – комісія, а також сплачені при подачі позову судові витрати – 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, а всього 33 920 (тридцять три тисячі дев`ятсот двадцять) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку та подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 29 травня 2026 року.  

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», місцезнаходження за адресою: 14017, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Жабинського, буд.13, ЄДРПОУ 39700642.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ