ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

20 травня 2026 року	м. Дніпро	Справа № 360/498/26	

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Борзаниці С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Трунілова Ярослава Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Трунілова Ярослава Олександровича (далі – представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними дії відповідача, що полягають у невиплаті позивачу грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану»;
- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 20.07.2018 вступив у ВВНЗ військову академію (м. Одеса) за спеціальністю: забезпечення військ (сил)» ракетним паливом, пальним та мастильними матеріалами. 
Після закінчення навчання з 05.03.2022, під час дії воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на п`ять років. Службу проходить у складі військової частини НОМЕР_1 .
Позивач брав безпосередню участь у заходах, спрямованих на забезпечення оборони України, захист безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Загальна тривалість участі у бойових діях становить 210 днів. 
Позивач вважає, що він має безумовне право на отримання одноразової грошової винагороди у повному розмірі 1000000 (один мільйон) гривень відповідно до пункту 4 Постанови КМУ № 153 (у чинній редакції), оскільки позивач відповідає базовим вимогам абзацу 2 та додатковій умові абзацу 6 вказаної постанови.
Також вказано, що відповідач повинен був самостійно здійснити пошук та відбір військовослужбовців, а також збирання необхідних документів для призначення одноразової грошової винагороди на виконання Постанови КМУ № 153.
Позивач зазначає, що відповідач не виплатив позивачу зазначену винагороду, чим порушив його права, гарантовані Конституцією України (статті 3, 8, 55), Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також безпосередньо Постановою КМУ № 153.
Крім того вказаного, що бездіяльність відповідача щодо виконання прямого доручення Міністра оборони України №999/уд від 20.02.2025 є протиправною та додатково підтверджує порушення прав позивача на отримання винагороди.
Ухвалою суду від 23.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач подав відзив на позов, в якому заперечував проти заявлених вимог з огляду на таке.
Дорученням Міністра оборони України від 26.09.2025 № 5601/уд встановлено, що документи, оформлені військовою частиною для здійснення виплат, передбачених Постановою № 153, попередньо, тобто до моменту видання наказу для здійснення виплати та фактичної виплати Винагороди та Допомоги, перевіряються шляхом здійснення перевірок законності нарахування Винагороди Допомоги командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.
На виконання вимог Дорученням №5601/уд та вимог Постанови №153 відповідачем засобами « ІНФОРМАЦІЯ_1 » направлено командиру військової частини НОМЕР_2 пакет документів на погодження виплати одноразової грошової винагороди в розмірі 1 млн грн позивачу. 
Від військової частини НОМЕР_2 надійшов акт попередньої перевірки законності нарахування одноразової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах позивачу, якому відмовлено у виплаті, оскільки останній після проходження ВВНЗ отримав звання «лейтенант», відповідно не входить в перелік осіб визначений абз. 6 п. 4 Постанови КМУ від 11 лютого 2025 р. №153. 
Враховуючи наведене відповідач вважає, що ним вчинені всі передбачені Постановою №153 та Дорученням №5601/уд дії для здійснення нарахування та виплати одноразової грошової винагороди позивачу, оскільки без отримання погодження за результатами попередньої перевірки законності нарахування одноразової грошової винагороди відповідач позбавлений можливості для нарахування та виплати одноразової грошової винагороди позивачу.
Відтак відповідач вважає, що твердження позивача про протиправну бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати вказаної винагороди є необґрунтованим.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.03.2022 № 75 зарахований до списків особового складу військової часстини НОМЕР_1 з 14.03.2022.
На виконання вимог окремого доручення Міністра оборони України від 20 лютого 2025 року №999/уд, розпорядження командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 25 лютого 2025 року №116/14/17191, постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року №153 "Про реалізацію експериментального проєкту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану" відповідачем надіслані командиру військової частини НОМЕР_2 документи щодо позивача, а саме: перелік військовослужбовців на виплату (за № 1 зазначений позивач), періоди участі відповідно до довідки (кількість днів УБД станом на 13.02.2025 – 210), рапорт позивача, службова картка позивача, паспорт позивача, довідка від 27.01.2026 № 1254, витяг з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості", витяг з послужного списку особової справи № С-616 позивача.
Листом від 09.03.2026 № 2657/933/ПП військова частина НОМЕР_2 направила відповідачу акт попередньої перевірки законності нарахування одноразової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах по військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 яким відмовлено у виплаті.
Згідно акту попередньої перевірки законності нарахування одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 (o/р № НОМЕР_4 ) для перевірки надані документи на загальну суму: 1000000,00 грн, з компенсацією ПДФО – 1180000,00 грн, на наступних військовослужбовців: ОСОБА_1 . Не прийняті документи на суму 1180000,00 грн щодо майора ОСОБА_1 , причина: поступив у ВВНЗ 2018 році, після закінчення отримав звання "лейтенант", відповідно не входить в перелік осіб визначений абз. 6 п. 4 Постанови КМУ від 11 лютого 2025 р. № 153.
Надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ).
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжений та триває до цього часу.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі - Постанова № 153) та затверджено Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану (далі - Порядок).
Підпунктом 1 пункту 3 Постанови № 153 (в редакції на час її прийняття) установлено, що учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил на посади рядового складу, Збройні Сили, Міністерство оборони, військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил.
В подальшому Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 01.04.2025 № 387 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 р. № 153», якою розширено коло учасників вказаного експериментального проекту та, серед іншого, підпункт 1 пункту 3 Постанови № 153 викладено в такій редакції: « 1) учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби.».
Тобто, до кола учасників експериментального проекту додано, зокрема, громадян України від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом.
Також абзацом другим пункту 4 Постанови № 153 (в редакції на час її прийняття) установлено, що особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень.
Військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених) (абзац третій пункту 4 Постанови № 153).
Військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі.
У подальшому постановами Кабінету Міністрів України від 01.04.2025 № 387 та від 30.07.2025 № 942 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 р. № 153» внесено зміни, зокрема, у пункт 4 Постанови № 153.
Відповідно до абзаців другого-дев`ятого пункту 4 Постанови № 153 (в редакції, з урахуванням вищенаведених змін) установлено, що:
громадянам України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони притягувалися до кримінальної відповідальності, два або більше разів притягувалися до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується;
виплата винагороди здійснюється також військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які відповідають вимогам щодо виплати винагороди, зазначеним в абзаці другому цього пункту, та: були прийняті на військову службу за контрактом під час воєнного стану, з числа осіб, які проходили строкову військову службу;
проходили військову службу і були атестовані до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу «молодший лейтенант»;
проходили військову службу, мали спеціальні звання або класні чини та були переатестовані до присвоєння офіцерського звання.
При цьому, розмір вказаної грошової винагороди залежить від строку безпосередньої участі вищевказаних військовослужбовців у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій та інших обставин.
Як зазначено вище, порядок виплати грошового забезпечення визначається, зокрема, Міністром оборони України.
Міністром оборони України видано Дорученням від 26.09.2025 № 5601/уд (далі - Доручення №5601/уд), яким зобов`язано командування видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України проводити заходи внутрішнього контролю шляхом здійснення попередніх перевірок законності нарахування Винагороди та Допомоги протягом трьох днів з дати отримання підтверджуючих документів (пункт 3 Доручення).
Дорученням № 5601/уд командирів військових частин зобов`язано провести аналіз наявності зазначених вище військовослужбовців (у тому числі, які після 13.02.2025 загинули (померли) або були звільнені із служби та виключені із списків особового складу військових частин (установ)) та не отримали Винагороду, за результатами аналізу скласти контрольні списки; провести серед цих військовослужбовців роз`яснювальну роботу щодо умов та особливостей виплати Винагороди
Отже, Дорученням № 5601/уд встановлено, що документи, оформлені військовою частиною для здійснення виплат, передбачених Постановою № 153 підлягають попередній перевірці командування видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.
Судом встановлено, що відповідачем сформовано та направлено командиру військової частини НОМЕР_2 пакет документів на погодження (перевірку) виплати одноразової грошової винагороди в розмірі 1 млн грн військовослужбовцю позивачу.
За результатом розгляду надісланих відповідачем документів військовою частиною НОМЕР_2 складено та направлено відповідачу акт попередньої перевірки законності нарахування одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 (o/р № НОМЕР_4 ).
Згідно вказаного акту документи на суму 1180000,00 грн щодо майора ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_2 не прийняті, причина: поступив у ВВНЗ 2018 році, після закінчення отримав звання "лейтенант", відповідно не входить в перелік осіб визначений абз. 6 п. 4 Постанови КМУ від 11 лютого 2025 р. № 153.
Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
Таким чином, судом встановлено, що відповідач вчинив дії з метою виконання вимог Постанови № 153, з урахуванням Доручення № 5601/уд. Однак, причинного зв`язку між діями відповідача та невиплатою винагороди, передбаченої Постановою № 153, судом не встановлено, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується.
Керуючись статтями 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову адвоката Трунілова Ярослава Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити нарахування та виплату грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Суддя 	С.В. Борзаниця