Справа № 459/3433/25 Головуючий у 1 інстанції: Дем`яновська Ю. Д. 
Провадження № 22-ц/811/449/26 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 травня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Костюк С.О.
з участю: представника позивача – ОСОБА_1 , 
ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 – ОСОБА_1 на ухвалу Шептицького міського суду Львівської області від 20 січня 2026 року,-

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2025 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування – управління соціальної політики Коломийської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Ухвалою Шептицького міського суду Львівської області від 20 січня 2026 рокупозов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування – Управління соціальної політики Коломийської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, залишено без розгляду.
Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_3 – ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги покликається на те, що подаючи позовну заяву представник позивача подав клопотання про проведення усіх судових засідань по даній справі у режимі відеоконференції з Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області (за місцем територіального розташування представника ОСОБА_1 ), оскільки у зв?язку з великою відстанню ОСОБА_3 та її представник не могли з`явитися до Шептицького міського суду Львівської області, однак судом першої інстанції не було постановлено ухвали про проведення судових засідань у режимі відеоконференції. Відповідно до ст. 212 ЦПК України учасник справи, його представник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи, його представник подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду не пізніше ніж-за п?ять днів до судового засідання. Зазначені вимоги були дотримані. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача – ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_2 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачка в судові засідання 09.12.2025 року та 20.01.2026 року не з`явилась без поважних причин, а також не подала заяви про розгляд справи за відсутності позивача чи її представника.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
З матеріалів справи вбачається, що 30 вересня 2025 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування – Управління соціальної політики Коломийської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. 
Ухвалою Шептицького міського суду Львівської області від 02 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 28.10.2025 року.
27.10.2025 року представник позивача ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з відсутністю висновку органу опіки та піклування –Управління соціальної політики Коломийської міської ради. 
З довідки Шептицького міського суду Львівської області від 28.10.2025 року вбачається, що цього дня судове засідання не відбулось через відсутність інтернету та через технічний збій засобів підсистем ВКЗ ЄСІТС, розгляд справи відкладено на 25.11.2025 року на 12:00 год.
25.11.2025 року судове засідання не відбулося у зв`язку з тим, що 25.11.2025 року у період з 10:00 до 13:30 діють заплановані стабілізаційні відключення електроенергії, що вбачається із довідки суду першої інстанції, наступне судове засідання призначено не 09.12.2025 року. 
Ухвалою Шептицького міського суду Львівської області від 09.12.2025 року розгляд справи відкладено на 20.01.2026 року через неявку учасників справи в судове засідання.
Оскаржуваною ухвалою Шептицького міського суду Львівської області від 20 січня 2026 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування – Управління соціальної політики Коломийської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів залишено без розгляду з тих підстав, що позивачка в судові засідання 09.12.2025 року та 20.01.2026 року не з`явилась без поважних причин, заяви про розгляд справи за відсутності позивача подано не було.
Пункт 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачає залишення позову без розгляду у разі, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, залишення позову без розгляду у випадку повторної неявки позивача в судове засідання є можливим лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Матеріалами справи підтверджується, що представником позивача ОСОБА_1 , разом із позовною заявою подано до суду першої інстанції заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Згідно цієї заяви представник позивача просив усі судові засідання проводити в режимі відеоконференції в Коломийському міськрайонному суді Івано-Франківської області.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України, учасник справи, його представник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи, його представник подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи. У заяві про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні іншого суду в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Суддя (суддя-доповідач) розглядає заяву учасника справи, його представника про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду без повідомлення учасників справи. За результатами розгляду заяви постановляється ухвала. В ухвалі про участь учасника справи, його представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні іншого суду зазначається суд, який має забезпечити її проведення. Копія такої ухвали негайно, але не пізніше наступного дня з дня її постановлення, надсилається учаснику справи чи його представнику відповідно та суду, який має забезпечити проведення відеоконференції. Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції.
З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції не визнавалася обов`язковою явка в судове засідання позивача з тих підстав, що нез`явлення позивачки перешкоджає вирішенню спору, така ухвала судом першої інстанції не постановлялася.
Крім того, ухвала про задоволення чи відмову у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 – ОСОБА_1 про проведення судових засідань у справі в режимі відеоконференції судом першої інстанції не постановлялася.
Відтак, колегія суддів вважає, що наявність клопотання про проведення судових засідань у цій справі в режимі відеоконференції, подання якого є правом позивача, за відсутності ухвал суду про обов`язкову явку позивача до суду з тих підстав, що неявка позивача до суду перешкоджає розгляду справи, чи про відмову у задоволенні клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, не давало суду першої інстанції правових підстав для залишення позову без розгляду, а відтак оскаржувана ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі – Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.
У справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 – ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Шептицького міського суду Львівської області від 20 січня 2026 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.
Постанова складена 27 травня 2026 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета 

Судді: О.М. Ванівський 

Р.П. Цяцяк