г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/683/26
Номер провадження 2/213/899/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Хмельової С.М., 
за участю секретаря судового засідання Шульги В.С.,
за відсутності сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:
До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач – ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 24 704,70 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 липня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено електронний договір про надання коштів у кредит №8123415, відповідно до якого відповідачці надано кредит у розмірі 13 000,00 грн строком на 360 днів, із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95 % в день та сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 17,25 % від суми наданого кредиту (2 242,50 грн). Відповідачка не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування кредитом не сплачує. 16 вересня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено договір факторингу № 16/09/25, згідно з умовами якого до ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» перейшли права вимоги за кредитними договорами, зокрема до відповідачки за кредитним договором №8123415 на загальну суму 24 704,70 грн.
Просить стягнути з відповідачки заборгованість у вищезазначеному розмірі, а також сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 500,00 грн.
Відповідачка подала відзив на позов, згідно з яким позовні вимоги визнає частково. Посилаючись на п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, просить відмовити у задоволенні вимоги про стягнення неустойки.
Представник позивача надав заяву про зменшення позовних вимог, згідно з якою просить стягнути з відповідачки заборгованість у сумі 20 804,70 грн, без урахування неустойки. 
Сторони у судове засідання не з`явилися. 
Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Від відповідачки 13.05.2026 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що зменшені позовні вимоги в розмірі 20 804,70 грн визнає. 

У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
12 лютого 2026 року позовна заява надійшла до суду.
02 березня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано докази.
03 квітня 2026 року відповідачкою подано відзив на позовну заяву.
08 квітня 2026 року від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.
18 липня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено електронний договір кредитної лінії №8123415, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 13 000,00 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,95 % в день, комісія за надання кредиту – 17,25 % від суми кредиту (2 242,50 грн) одноразово, пеня – 650,00 грн в день.
Договір підписано позичальником шляхом використання одноразового ідентифікатору. 
Підписавши договір, відповідачка погодилася з його умовами.
Кредитодавцем виконано умови договору з надання кредитних коштів.
Відповідачка умови договору з повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконала.
Згідно з розрахунком ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованість становить 24 704,70 грн: заборгованість за тілом кредиту – 13 000,00 грн, заборгованість за відсотками – 7 804,70 грн, неустойка – 3 900,00 грн.
16 вересня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 16/09/25, згідно з умовами якого позивач набув права грошової вимоги до боржників.
16 листопада 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надіслало ОСОБА_1 вимогу про повернення кредиту.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимог № 23/12/25-01 від 23 грудня 2025 року до договору факторингу № 16/09/25 – до ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором №8123415. Розмір заборгованості відповідачки перед первісним кредитором на момент відступлення права вимоги становить 24 704,70 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту – 13 000,00 грн, заборгованості за відсотками – 7 804,70 грн, неустойка – 3 900,00 грн.
Після набуття права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування процентів.
Відповідно до заяви представника ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», що надійшла до суду 08 квітня 2026 року, позивач зменшив позовні вимоги на суму пені та просить стягнути із ОСОБА_1 суму заборгованості за Договором кредиту в розмірі 20 804,70 грн. понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн та на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за договором кредиту.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Встановлено, що сторонами кредитного договору визначені істотні умови, в тому числі: сума та строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх нарахування, реальна річна процентна ставка у відповідності до розміру застосованих відсотків. 
Також встановлено, що кредитний договір між сторонами укладено у формі електронного документу та підписано відповідачкою електронним підписом. 
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до положень статті 11 зазначеного закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до положень 12 Закону України «Про електронну комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). 
Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Встановлено, що боржник не виконав зобов`язання за договором, вчасно отримані в кредит кошти не повернув, відсотки за користування такими коштами не сплатив, заборгованість погашена не була. 
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
На підставі договору факторингу від 16 вересня 2025 року позивач набув права вимоги до відповідачки за договором №8123415 від 18 липня 2025 року. 
Як було зазначено, відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Встановлено, що заборгованість за процентами нарахована відповідачці в межах граничного строку кредитування, а тому суд погоджується з наданим позивачем розрахунком . 
Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачкою кредитного договору та порушення нею взятих на себе зобов`язань, набуття позивачем права вимоги за цим кредитним договором.
Згідно з положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог.
Позивач зменшив позовні вимоги, просить стягнути лише тіло кредиту та нараховані відсотки.
Відповідачка зменшені позовні вимоги визнала.
Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що зменшені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується таким.
Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до матеріалів справи судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 4 500,00 грн, що підтверджуються договором про надання правничої допомоги від 22.08.2025, витягом з Акту №5-ДІЛ від 02.01.2026 приймання-передачі наданої правничої допомоги, платіжною інструкцією про оплату за вказаним договором та Актом 
Встановлено, що правова допомога позивачу фактично була надана, відповідачкою не подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності.
Тому з огляду на викладене з відповідачки підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідачки підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2662,40 грн. 

Керуючись ст. ст. 207, 512, 514, 525, 526, 530, 638, 639, 610, 611, 1048-1049, 1050, 1054, 1077, 1082 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 49, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Зменшені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» заборгованість за договором про надання коштів у кредит №8123415 від 18 липня 2025 року в розмірі 20 804 (двадцять тисяч вісімсот чотири) грн 70 коп.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та  витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», місцезнаходження: вул. Садова, буд.31/33, офіс 40/3, м. Ірпінь, Бучанський район, Київська область, код ЄДРПОУ 44280974. 
Відповідачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Дата складення повного судового рішення – 13 травня 2026 року.

Суддя С.М. Хмельова