КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Апеляційне провадження 
№22-ц/824/8269/2026 

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2026року   місто Київ
справа № 757/10908/24-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.
суддів: Таргоній Д.О., Голуб С.А.
за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 вересня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Митрофанової А.О., повний текст рішення складено 22 вересня 2025року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП БАНК» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, стягнення пені та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2024 року позивач ОСОБА_1 через свого представника   ОСОБА_2  звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просила:
визнати протиправними дії АТ «ОТП БАНК» щодо невидачі коштів у розмірі 84101 грн., які знаходяться на рахунку ОСОБА_1  представнику за нотаріально посвідченою довіреністю;
зобов`язати відповідача видати кошти у розмірі 84101 грн., що знаходяться на рахунку ОСОБА_1  представнику за нотаріально посвідченою довіреністю;
стягнути з АТ «ОТП БАНК» на користь ОСОБА_1 пеню відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 73167,87 грн.;
стягнути з відповідача на користь позивача 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
В мотивування вимог посилалася на те, що до червня 1999 року ОСОБА_1 проживала в селі Софіївка Первомайського району Миколаївської області, а надалі виїхала на постійне місце проживання до Держави Ізраїлю, де перебуває на консульському обліку посольства України. 
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року у справі №160/4654/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати їй пенсію за віком, як непрацюючому пенсіонеру, починаючи з 20 вересня 2017 року. 
Вказувала, що на виконання вказаного судового рішення їй було призначено пенсію, виплати якої спрямовувались через відділення поштового зв`язку.
Зазначала, що у листопаді 2021 року на ім`я ОСОБА_1 в АТ «ОТП БАНК» було відкрито рахунок, куди на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року у справі №160/13324/23 перераховувалася її пенсія. 
05 лютого 2024 року ОСОБА_2 за нотаріально посвідченою довіреністю від 27 лютого 2023 року, виданою від імені позивача, звернувся до АТ «ОТП БАНК» із заявою про видачу через касу відділення грошових коштів, які знаходяться на банківському рахунку ОСОБА_1 , а також про виплату пені у розмірі 3% за кожен день прострочення зобов`язання.
Вказувала, що банк своїм листом від 22 лютого 2024 року повідомив останнього про те, що за умовами укладеного між банком та від імені ОСОБА_1 договору про видачу та обслуговування платіжних карток, він вправі відмовити представнику за довіреністю у розпорядженні карткових рахунком, у зв`язку із чим повідомив, що не може задовольнити викладені представником у його звернення вимоги, роз`яснивши право позивача на розпорядження власними коштами через безпосереднє звернення до відділення Банку або використання платіжної картки.
Вважає, що вказані дії відповідача щодо відмови у видачі грошових коштів представнику є протиправними та такими, що суперечать положенням статтей 1066, 1068, 1074 та 1075 ЦК України, а також суттєво порушують її право на отримання пенсії, оскільки позивач, проживаючи за кордоном, не має можливості її отримувати у поштовому відділенні у межах України. 
Посилалася на те, що оскільки вона є споживачем фінансових послуг, а АТ «ОТП БАНК» їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, з останнього на її користь підлягає стягненню пеня, передбачена частиною 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 3% від суми утримуваних банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про видачу коштів, а саме з 05 лютого 2024 року та по 05 березня 2024 року.
Вказувала, що діями відповідача їй завдана моральна шкода.
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 22 вересня 2025 року у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1  відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач    ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що її довірена особа - ОСОБА_2 звернувся до АТ «ОТПБАНК» та надав всі необхідні та достатні документи, для отримання коштів, визначені інструкцією. 
Вказувала, що видана нею довіреність містить усі необхідні повноваження, зокрема довірена особа мала право розпоряджатися грошовими коштами по пенсійному банківському рахунку та здійснювати всі фінансові операції, а відтак, відмову банку вважає незаконною.
Зазначала, що оскільки вона є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, з банка підлягає стягненню пеня, передбачена ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів».
Посилалася на те, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно має вирішити питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. 
Вказувала, що жодних висновків по суті позову рішення суду не містить, суд обмежився процесуальними підставами задля відмови у позові.
Зазначала, що відповідач відмовився надавати представнику відомості щодо залишку коштів на рахунку, отже суму залишку на рахунку позивач була змушена визначити виходячи з довідок пенсійного фонду про нараховану та фактично виплачену пенсію. 
Посилалася на те, що позивач мала намір звернутися із клопотанням про витребування доказів в разі відсутності необхідної інформації у запереченнях на позовну заяву, проте, ані відповідачем, ані судом відзив на позовну заяву позивачу не направлено. В матеріалах електронної справі відзив відсутній.
У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Позивач у судове засідання не з`явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 
А відтак, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність позивача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 26 листопада 2021 року між представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та АТ «ОТП Банк» було підписано заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №0074/980/2997321/21, відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 в АТ «ОТП Банк» було відкрито картковий рахунок   НОМЕР_1 для отримання пенсійних виплат від органів пенсійного фонду.
Зі змісту розділу 5 вказаної заяви-анкети вбачається, що вона є невід`ємною частиною договору та Тарифів банку, які розміщені на офіційному сайті банку. Перед укладенням заяви-анкети банк надав клієнту в повному об`ємі інформацію, зазначену в ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», в тому числі шляхом надання клієнту доступу до такої інформації на офіційному сайті банку. Примірники договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих)/ договору про банківський вклад/ договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб та РКО/ Правил користування рахунками АТ «ОТП Банк»/ договору про дистанційне обслуговування та електронну взаємодію, Тарифів банку клієнтом отримано у дату укладення заяви-анкети. Всі інші умови договору, зокрема права, обов`язки, відповідальність сторін, в тому числі умови, що визначені ч.1 ст.6 Закону, сторони визначили у Публічній частині договору.
05 лютого 2024 року ОСОБА_2 , діючи від імені ОСОБА_1 звернувся до АТ «ОТП Банк» із вимогою, в якій просив видати через касу відділення кошти, що знаходяться на рахунку ОСОБА_1 , а також виплатити пеню у розмірі 3% за кожен день прострочення зобов`язання, додавши до вимоги копію нотаріально посвідченої довіреності №222/23 від 27 лютого 2023 року.
З копії довіреності від 27 лютого 2023 року, складеною українською мовою та посвідченою у місті Бат Ям Держави Ізраїль, ОСОБА_7., діючи на підставі усного договору доручення, укладеного із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уповноважила останніх представляти її інтереси та бути її представником у всіх державних органах, підприємствах, установах та організаціях, органах слідства, прокуратури та поліції, органах місцевого самоврядування, комунальних підприємствах, відділеннях поштового зв`язку, перед всіма юридичними та фізичними особами. Вчиняти всі необхідні дії для призначення, поновлення, перерахунку та одержання належної їй пенсії. Дана довіреність була видана без права передоручення, строком на сім років.
Також, у вказаній довіреності ОСОБА_1 уповноважила названих осіб бути її представником у будь-яких банківських установах, укладати договори банківського рахунку, додаткові договори, вносити зміни до укладених договорів, розривати укладені договори, відкривати та закривати пенсійний банківських рахунок, здійснювати оформлення та користування інтернет-банкінгом, відкривати та отримувати пластикові картки, додаткові картки та пін-коди (конверти) до них на її ім`я, розпоряджатися ними та здійснювати всі фінансові операції, обмінювати картки по закінченню строку їх дії, отримувати карти у випадку їх втрати, переводити її пенсійний рахунок на обслуговування в інший банк (філію), відділення пошти, мати доступ до її пенсійного рахунку, розпоряджатися грошовими коштами по пенсійному банківському рахунку, отримувати кошти у відділеннях АТ «Укрпошта», здійснювати всі фінансові операції, розписуватись за неї в одержанні грошей на документах, здійснювати з її рахунку платежі, отримувати інформацію про надходження та витрати коштів по рахунку, одержувати довідки та виписки про залишки грошових коштів на її рахунку.
Листом №303-6-303-1-303-6/18 від 22 лютого 2024 року банк повідомив представника позивача ОСОБА_2 про те, що він є представником за довіреністю, а укладеним між сторонами договором визначено право банку відмовити представнику за довіреністю у розпорядженні картковим рахунком, який відкрито до пенсійної платіжної картки.
При цьому, банком було роз`яснено, що для проведення будь-яких операцій, що пов`язані з розпорядженням грошовими коштами, що знаходяться на картковому рахунку, який відкрито до пенсійної платіжної картки, ОСОБА_7 , яка є власником грошових коштів та карткового рахунку, має повне право розпоряджатися власними грошовими коштами, зокрема, звернувшись до будь-якого відділення банку або користуючись власною пенсійною платіжною карткою особисто.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалася на те, що на момент звернення її представника до відділення із заявою про отримання грошових коштів з банківського рахунку останній мав на це усі необхідні повноваження, зокрема, на розпорядження грошовими коштами по пенсійному банківському рахунку та на здійснення усіх фінансових операцій. Відповідно, представником у день звернення було надано банку усі необхідні та достатні документи на підтвердження його повноважень задля отримання грошових коштів. У зв`язку із цим, на думку позивача, відповідачем було порушене її право на розпорядження належними їй грошовими коштами, що перебувають на відкритому на її ім`я банківському рахунку. 
Заперечуючи проти позову, відповідач вказував на те, що банком жодного разу не здійснювалась фізична ідентифікація та верифікація клієнта ОСОБА_1 , що дало підстави банку в необхідності пересвідчитись чи особа є живою. Так, підписуючи заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» №0074/980/2997321/21 від 26 листопада 2021 року клієнт в особі його представника підтвердив, що банк надав клієнту в повному об`ємі інформацію, зазначену в ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», в тому числі шляхом надання клієнту доступу до такої інформації на офіційному сайті банку. АТ «ОТП БАНК» листом від 22 лютого 2024 року за №303-4-303-1-303-6/18 було повідомлено представнику клієнта ОСОБА_2 про підставу відмови в проведенні банківських операцій по рахунку клієнта, а саме: на підставі положень пункту 10.1.10.3 договору про видачу та обслуговування платіжних карток (публічний), згідно якого, банк має право: відмовити у відкритті карткового рахунку, в оформлені/отриманні пенсійної платіжної картки представником за довіреністю; відмовити у розпорядженні картковим рахунком та коштами, що на ньому знаходяться, представником за довіреністю; відмовити в оформленні/отриманні додаткової платіжної картки до пенсійної платіжної картки, в тому числі представником за довіреністю; заблокувати картковий рахунок/пенсійну платіжну/додаткову платіжну картку до пенсійної платіжної картки. Зазначав, що нормами п.142 Постанови НБУ №164 передбачено, що використання платіжного інструменту за довіреністю не допускається, крім випадку емісії платіжного інструменту для довіреної особи. Посилався на те, що банк не обмежує жодним чином права власника рахунку та власника пенсійних коштів. Банк у договірному порядку та з урахуванням вимог Постанови НБУ №164, обмежив лише право розпорядження пенсійними коштами виключно представників за довіреністю. 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем до позовної заяви не надано доказів наявності на її рахунку грошових коштів у заявленій сумі, а тому суд позбавлений можливості перевірити правомірність відмови АТ «ОТП Банк» у проведенні банківської операції щодо видачі готівки з рахунку позивача її представнику, а також перевірити обгрунтованість пред`явленої вимоги до відповідача.
Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Частиною третьою статті 6 ЦК України передбачено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.
Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За положеннями статті 1067 ЦК України договір банківського рахунку укладається в письмовій формі для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку в банку на умовах, погоджених сторонами.
Відповідно до статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом.
Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.
Згідно з вимогами статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму чи фінансування розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.
Так, відповідно до вимог частини першої статті 55 Закону «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Пунктом 2 частини першої статті 5 Закону України «Про платіжні послуги» визначено, що до фінансових платіжних послуг належать, зокрема, послуги із зняття готівкових коштів з рахунків користувачів, а також усі послуги щодо відкриття, обслуговування та закриття рахунків (крім електронних гаманців).
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про платіжні послуги» ініціатор - особа, яка на законних підставах ініціює платіжну операцію шляхом формування та/або подання відповідної платіжної інструкції, у тому числі із застосуванням платіжного інструменту; до ініціаторів належать платник, отримувач, стягувач, обтяжувач; платіжна операція - будь-яке внесення, переказ або зняття коштів незалежно від правовідносин між платником і отримувачем, які є підставою для цього; сума платіжної операції - відповідна сума коштів
Положеннями частини першої статті 29 Закону України «Про платіжні послуги» визначено, що надання платіжних послуг (у тому числі виконання окремих або разових платіжних операцій, відкриття та обслуговування рахунків тощо) здійснюється на підставі договору, що укладається між надавачем платіжних послуг та користувачем відповідно до вимог законодавства, на узгоджених сторонами умовах.
Відповідно до п.п.10.4.2, 10.4.3 Публічного договору сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Будь-які пропозиції банку клієнту про зміну умов договору, в тому числі про зміну істотних умов договору / кредитного договору / договору грошового забезпечення / договору застави майнових прав вимоги / договору поруки, Тарифів банку, здійснюватимуться у строки, встановлені п. 10.4.1. договору. Банк повідомляє про зміни у Публічній частині договору та/чи Тарифів банку шляхом розміщення змін та/чи доповнення чи нову редакцію Публічної частини договору, Тарифів банку в загальнодоступних для клієнтів місцях в установах банку та на офіційному сайті банку не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати набрання чинності змін та/чи доповнень чи нової редакції Публічної частини договору, Тарифів банку. Клієнту, який є держателем платіжної картки, банк направляє такому клієнту повідомлення про зміни умов Публічної частини договору та/чи Тарифів банку через зазначений у заяві-анкеті/заяві пріоритетний канал комунікації та/або систему Інтернетбанкінгу / Систему клієнт-банк. Застереження: сторони домовилися, що внесення змін та/чи доповнень до Публічної частини договору та/або Тарифів банку не розцінюються Сторонами, як внесення змін до договору в односторонньому порядку. 
Вказаний в розділі «Строк дії договору. Порядок розірвання договору. Порядок зміни умов договору та Тарифів банку» договору 30-денний строк для повідомлення про внесення змін та/чи доповнень до Публічної частини договору, Тарифів банку не застосовується у випадках внесення змін/доповнень, які покращують умови обслуговування клієнтів (розширюють перелік послуг, банківських продуктів банку та/або зменшують Тарифи банку) або спрямовані на виконання вимог законодавства, що набувають чинності раніше, ніж встановлений 30-денний строк для розміщення змін та/чи доповнень до Публічної частини договору, Тарифів банку на офіційному сайті банку, якщо інше не визначено у повідомленні банку.
Пунктом 12.1.10.3 Публічного договору передбачено, що банк має право: відмовити представнику за довіреністю у відкритті карткового рахунку, який відкривається до пенсійної платіжної картки або з метою отримання пенсії; відмовити представнику за довіреністю в оформленні / отриманні пенсійної платіжної картки; відмовити представнику за довіреністю у розпорядженні картковим рахунком, який відкритий до пенсійної платіжної картки, та коштами, що на ньому знаходяться; відмовити в оформленні/отриманні додаткової платіжної картки до пенсійної платіжної картки, в тому числі представником за довіреністю; заблокувати картковий рахунок, який відкритий до пенсійної платіжної картки, пенсійну платіжну картку/додаткову платіжну картку до пенсійної платіжної картки.
Згідно з п.30 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Національного банку України від 29 липня 2022 року №164 емітент має право вносити зміни до правил користування платіжним інструментом або тарифів за його обслуговування, повідомивши про це користувача не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться відповідні зміни, у спосіб, передбачений договором, укладеним з користувачем, за виключенням розміщення відповідного повідомлення на вебсайті (вебсторінці) емітента.
Емітент у повідомленні зобов`язаний зазначити перелік змін, які вносяться, та поінформувати, що користувач у разі незгоди з ними має право до дати, з якої застосовуватимуться такі зміни, розірвати договір без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання. Зміни до правил використання платіжного інструменту або тарифів вважаються погодженими користувачем, якщо до дати, з якої вони застосовуватимуться, користувач не повідомить емітента про розірвання договору.
Листом Пенсійного фонду України №2800-030202-8/13907 від 15 квітня 2022 року у відповідь на звернення AT «ОТП БАНК» №04-21-6-21-6-2/110 від 09 лютого 2022 року було надано роз`яснення, що згідно з п.10 Постанови Кабінету міністрів України 30 серпня 1999 року № 1596 «Про затвердження Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках», заяви про виплату пенсії органи Пенсійного фонду України можуть приймати через установи уповноваженого банку. У цьому випадку у заяві зазначається прізвище, ім`я, по батькові та посада уповноваженого працівника банку, який власним підписом засвідчує, що ідентифікація клієнта під час відкриття рахунку, в тому числі з обов`язковим пред`явленням паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, проведена у повному обсязі відповідно до вимог законодавства та нормативно - правових актів Національного банку.
Відповідності до п.17 Постанови Кабінету міністрів України 30 серпня 1999 року № 1596 «Про затвердження Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках» якщо суми пенсії та грошової допомоги отримуються з використанням платіжної картки, строк дії якої перевищує один рік, протягом року за такою платіжною карткою не проводилися видаткові операції особисто одержувачем, а банком протягом року не проводилася фізична ідентифікація особи, уповноважений банк повідомляє про це відповідному органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення, забезпечує проведення ідентифікації та верифікації особи на підставі пред`явленого (в обов`язковому порядку) одержувачем особисто паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та визначеного законодавством документа, в якому зазначено відомості про місце її проживання. Органи Пенсійного фонду України можуть забезпечити проведення ідентифікації та верифікації особи за допомогою відеоконференцзв'язку із дотриманням законодавства у сфері електронних довірчих послуг. Під час такого відеоконференцзв`язку пред`являються документи, що посвідчують особу відповідно до порядку, визначеного правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінцифри.
З огляду на викладене вбачається, що АТ «ОТП Банк» не обмежував право власника рахунку та власника пенсійних коштів.
Банк у договірному порядку та відповідно до вимог постанови Національного банку України від 29 липня 2022 року №164 обмежив лише право розпорядження пенсійними коштами виключно представників за довіреністю, про що листом було повідомлено представника позивача та роз'яснено право ОСОБА_7 , яка є власником грошових коштів та карткового рахунку розпоряджатися власними грошовими коштами, зокрема, звернувшись до будь-якого відділення банку або користуючись власною пенсійною платіжною карткою особисто.
Позивач особисто до відділення АТ «ОТП Банк» не зверталася.
Таким чином, дії банку відповідали вимогам чинного законодавства, а відтак відсутні правові підстави для задоволення позову у повному обсязі.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 30 липня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 звернулася до АТ «ОТП Банк» із вимогою видати через касу відділення кошти, що знаходяться на рахунку ОСОБА_1 
12 серпня 2024 року АТ «ОТП Банк» було здійснено виплату коштів ОСОБА_1 на рахунок її довіреної особи ОСОБА_6 , що підтверджується звітом по рахунку   НОМЕР_1 за 12 серпня 2024 року. 
Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 12 серпня 2024 року подала до банку лист відклику вимоги, в якому у зв'язку з виплатою коштів безготівково відкликала вимогу від 30 липня 2024 року про видачу коштів через касу відділення, які знаходяться на рахунку ОСОБА_1 .
Також представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 було закрито поточний (картковий) рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується заявою про відмову від отримання банківської послуги.
З викладеного вбачається, що на час розгляду справи судом першої інстанції на рахунку позивача були відсутні кошти, які представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив видати.
Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, проте помилився із мотивами для відмови у позові, у зв`язку з чим рішення суду підлягає зміні, з викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови. 
Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 вересня 2025 року - змінити, викласти його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 01 травня 2026 року.

Головуючий:

Судді: