Справа № 168/312/26
Провадження № 2/168/274/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі
головуючого-судді Хаврони О.Й.,
з участю: секретаря Островерхої Т.С.,
розглянувши в селищі Стара Вижівка в залі суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позов мотивований тим, що 28.05.2025 року між ТОВ "Кредіплюс" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір про споживчий кредит № 185395 на суму 15585 грн. На виконання умов кредитного договору ТОВ "Кредіплюс" 28.05.2025 року ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № НОМЕР_5 відповідача, що в свою чергу свідчить про те, що первісний кредитор виконав свої зобов`язання за кредитним договором. 10.10.2025 року ТОВ "Кредіплюс" та ТОВ "Юніт Капітал" уклали договір факторингу № 10102025 за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви за Кредитним договором становить 32204,97 грн., яка складається з: 15585 грн. заборгованість за тілом кредиту, 12218,97 грн. заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 801 грн. заборгованість за комісією, 3600 грн. заборгованість за штрафними санкціями. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 28604,97 грн., а також судові витрати.
Ухвалою судді від 22.04.2026 року провадження у справі відкрито та розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у позовній заяві представник позивача вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати без його участі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи в контексті положень ч.8 ст.128 ЦПК України був належним чином повідомлений, що підтверджується довідкою Укрпошти про причини/досилання поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.
Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК).
Дослідивши та оцінивши надані в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що 28.05.2025 року між ТОВ "ФК "Кредіплюс" та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 185395 (далі Кредитний договір), який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора 90c2e99c. За умовами договору ТОВ "ФК "Кредіплюс" надає ОСОБА_1 на строк визначений п. 2.6 договору грошові кошти у сумі визначеній п. 2.2.1 Кредитного договору, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути ТОВ "ФК "Кредіплюс" кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту, та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно з п. 2.6 договору, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені цим договором. 
Сума кредиту становить 15585 грн., надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 12000,45 грн. на рахунок позичальника № НОМЕР_1 у національній валюті; у розмірі 3584,55 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованої згідно з п.2.5. індивідуальної частини (п. 2.2.1 Кредитного договору).
Відповідно до п. 2.5 Кредитного договору комісія за надання кредиту складає 3584,55 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 23% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.1 цієї індивідуальної частини.
Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 350% річних, тип процентної ставки фіксована, загальний строк кредитування за цим договором складає 126 днів з 28.05.2025 року по 01.10.2025 року (п. 2.3, п. 2.6 Кредитного договору).
Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1 грн, стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100 грн.
ТОВ "ФК "Кредіплюс" на виконання умов договору 28.05.2025 року перерахувало відповідачу грошові кошти у розмірі 12000,45 грн. на належну ОСОБА_1 платіжну картку № НОМЕР_2 , що підтверджується наданим на виконання ухвали суду листом АТ КБ "Приватбанк" № 20.1.0.0.0/7-260501/52790-БТ від 07.05.2026 року. Згідно з цим же листом номер мобільного телефону НОМЕР_3 знаходиться у анкетних даних в АТ КБ "Приватбанк".
Таким чином, сторони погодили усі істотні умови кредитування та відповідач отримав кошти.
Згідно з карткою обліку виконання договору 185395 станом на 01.10.2025 року у відповідача перед ТОВ "ФК "Кредіплюс" виникла заборгованість за договором у сумі 32204,97 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 15585 грн., заборгованість за відсотками 12218,97 грн., заборгованість за штрафними санкціями (пенею, штрафами) 3600 грн., заборгованість за комісією 801 грн.
10.10.2025 року між ТОВ "ФК "Кредіплюс", як клієнтом, і ТОВ "Юніт Капітал", як фактором, укладено договір факторингу № 10102025, згідно з умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимог № 2 від 05.11.2025 року ТОВ "ФК "Кредіплюс" відступило ТОВ "Юніт Капітал" право вимоги до боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором №185395 в сумі 32204,97 грн., з яких: 15585 грн заборгованість по тілу кредиту, 12218,97 грн. заборгованість по відсотках, 3600 грн. заборгованість по штрафу/пені, 801 грн. заборгованість по комісії.
Позивач додатково проценти не нараховував.
Згідно зі ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України та ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
П.5 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Ст.12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення ст. 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.
Згідно зі ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч.1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема за кредитними договорами, передбачені ст.ст. 1048 та 1056-1 ЦК України.
Зокрема, ч.1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Ст.1056-1 ЦК України установлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Суд відповідно до вимог ст.13 ЦПК України розглядає справу в межах заявлених вимог.
Відповідно до вимог ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).
Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Зважаючи на те, що позивачем доведено факт укладення договору між ОСОБА_1 та ТОВ "ФК "Кредіплюс", отримання відповідачем грошових коштів за умовами договору, правові підстави для нарахування процентів за користування кредитом, комісії за надання кредитом та комісії за обслуговування кредиту, наявність заборгованості за ним, що жодним чином не спростовано відповідачем, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача у користь позивача заборгованості за договором у сумі 28604,97 грн., з яких: 15585 грн. тіло кредиту, 12218,97 грн. проценти за користування кредитом, 801 грн. комісія за обслуговування кредиту.
Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд відповідно до ст.141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. суд зазначає таке.
Ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За правилами ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026 року, укладений між ТОВ "Юніт Капітал" та адвокатським бюро "Тимошенко та партнери" та додаткову угоду до нього від 21.01.2026 року; копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю № 4267/10 від 26.08.2010; акт прийому-передачі наданих послуг від 20.02.2026, згідно з яким АБ "Тимошенко та партнери" надало правову допомогу ТОВ "Юніт Капітал" щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Кредитним договором на загальну суму 7000 грн.
Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 року у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі представника позивача.
Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом його діяльності, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зміст заяв та клопотань представника позивача по суті, складність справи, яка є нескладною та розглядалась в спрощеному позовному провадженні, а також враховує, що представник позивача не брав участі у судовому засіданні. Виходячи з критерію розумності, реальності таких витрат, суд уважає, що визначений розмір оплати є дещо завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року в справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).
Відтак, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн, уважаючи таке рішення справедливим і виваженим.
З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн, загалом 5662,40 грн.
На підставі викладеного, ст.ст. 516, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 634, 639, 1048, 1054, 1056-1, 1077 ЦК України та керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 185395 від 28.05.2025 року в розмірі 28604 (двадцять вісім тисяч шістсот чотири) грн. 97 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», адреса місця знаходження: бульв. Лесі Українки, буд.34, оф. 333, м. Київ, код ЄДРПОУ 43541163.
Відповідач:  ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Повне рішення суду складене 20.05.2026 року.

Суддя	  	О.  Й.  Хаврона