Справа № 711/5312/26
Номер провадження 1-кп/711/432/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026250310000885 від 29.03.2026, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Монастирище, Ічнянського району, Чернігівської області, громадянина України, українця, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та мешканця АДРЕСА_2 , судимого: вироком Ніжинського міського суду Чернігівської області від 06.06.2017 за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 07.04.2021 звільнений по відбуттю строку покарання
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Інспектор взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є працівником правоохоронного органу та на якого, згідно Закону України «Про Національну поліцію», покладено обов`язок захищати життя, здоров`я, права і свободи людини, їх власності, а також інтересів суспільства і держави, запобігати та припиняти правопорушення, 29 березня 2026 року о 22 годині 13 хвилин, під час несення служби, перебуваючи в складі наряду «АГАТ 102», спільно з поліцейським Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримали повідомлення на службовий планшет про іншу подію, а саме: повідомлення екстреної медичної допомоги про виклик поліції за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з неадекватною поведінкою особи, якій надавалась медична допомога.
Прибувши на місце виклику 29 березня 2026 року близько 22 години 23 хвилини, а саме: до багатоповерхового житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , інспектор взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , продовжуючи виконувати свої службові обов`язки, з метою спілкування, підійшов до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який достовірно знаючи, що перед ним знаходиться працівник поліції, оскільки той був у форменому одязі (однострій із службовим жетоном), усвідомлюючи, що патрульний поліцейський перебуває при виконанні службових обов`язків, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою припинення законної діяльності інспектора патрульної поліції, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, завдав один удар кулаком правої руки в обличчя інспектору взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції старшому лейтенанту ОСОБА_7 .
В результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, крововиливу (гематоми) нижньої щелепи зліва, а також ушкодження двох зубів верхньої щелепи, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України – умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує oa nei?enoaaoenu i?aaii, ia?aaaa?aiei no. 63 Eiinoeooo?? Oe?a?ie, a?aiiaeany aaaaoe iieacaiiy a noa?. В скоєному щиро розкаявся, вину усвідомив та повністю визнав, просив суворо не карати, надавши шанс на виправлення. Також просив врахувати, що він зробив для себе належні висновки, в судовому засіданні вибачився. 
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив провести судовий розгляд без його присутності, також просив ухвалити рішення щодо призначення покарання обвинуваченому на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства. Додатково зазначив, що матеріальної та моральної шкоди йому не завдано. 
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що учасники не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 345 КК України – умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одружений, не є особою з інвалідністю, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, раніше судимий, вину визнав, щиро розкаявся.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
При цьому суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася, добровільно відшкодував завдані збитки на лікування.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, неодноразово вибачався за вчинене та висловлював жаль з цього приводу, критично оцінив свої дії, зауважив на тому, що готовий нести відповідальність за вчинене, щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.
В якості обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України до обвинуваченого суд не вбачає.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим, з урахуванням щирого каяття, повного визнання вини, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, на підставі ст. 75 КК України, а також вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки у відповідності з п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України. 
При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 759/13520/18 від 06 серпня 2020 року, згідно якої наявність у особи непогашеної судимості відповідно до закону не є перешкодою для застосування до нього ст. 75 КК України (постанови ВС від 19 лютого 2019 року у справі № 337/3654/16-к, від 28 травня 2020 року у справі № 753/13972/17).
Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобіганню вчинення нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.
До обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У зв`язку з тим, що прокурор просив призначити ОСОБА_4 покарання не пов`язане з позбавленням волі із застосуванням ст. 75 КК України, суд вважає, що підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили немає, а тому необхідно змінити запобіжний захід на домашній арешт, який полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: незалишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 23.00 год. до 07.00 год. наступної доби. Звільнити ОСОБА_4 з-під варти із залу суду негайно.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою з 30 березня 2026 року по 27 травня 2026 року включно.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови у цивільному позові.
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.04.2026 № 712/4288/26 в рамках кримінального провадження № 12026250310000885 від 29.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України накладено арешт на майно, яке вилучено в ході проведення огляду місця події 30.03.2026, а саме мобільний телефон марки «Samsung» модель «SM-A266» білого кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Накладений даною ухвалою слідчого судді арешт слід скасувати після набрання вироком законної сили, згідно вимог ст. 174 КПК України.
Цивільний позов у встановленому законом порядку потерпілим не заявлений, що не позбавляє права останнього відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України звернутися до суду з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства.
Судові витрати відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України. 
Керуючись ч. 3 ст.349, ст.368-370, ст.373, ст.374 КПК України, 

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4  винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. 
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_4  від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_4  наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід  ОСОБА_4  у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили – змінити на запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: не залишатимісце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 23.00 год. до 07.00 год. наступної доби, звільнивши його з-під варти із залу суду негайно. 
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою з 30 березня 2026 року по 27 травня 2026 року включно. 
Накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.04.2026 № 712/4288/26 в рамках кримінального провадження №12026250310000885 від 29.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України арешт на майно, а саме мобільний телефон марки «Samsung» модель «SM-A266» білого кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 - скасувати після набрання вироком законної сили.
Речові докази по справі: 
-мобільний телефон марки «Samsung» модель «SM-A266», який належить ОСОБА_4 та зберігається в камері схову СВ ЧРУП ГУНП в Черкаській області - повернути власнику ОСОБА_4 ;
-військовий квиток серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , виданий ОМТЦК та СП, що поміщений до сейф-пакету № NPU 6408893 та зберігається в камері схову речових доказів ЧРУП ГУНП в Черкаській області – повернути власнику ОСОБА_4 ;
-флеш-накопичувач із відеозаписами із нагрудних бодікамер працівників УПП в Черкаській області, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: 	ОСОБА_1