ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" травня 2026 р. Справа№ 911/2931/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Крижного О.М.
суддів: Гаврилюка О.М. 
Ткаченка Б.О. 

Без виклику учасників судового процесу
розглянувши апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Господарського суду Київської області від 04.02.2026
у справі №911/2931/25 (суддя Ейвазова А.Р.)
за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"
до Військової частини НОМЕР_1 
про стягнення 198 911,03грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.
Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом, в якому просило стягнути з Військової частини НОМЕР_1 суму 198911,03грн, з яких: 96226,45грн - основний борг; 51473,65грн - втрати від інфляції за період з 24.02.2022 по 31.08.2025; 51210,93грн - 15% річних за період з 24.02.2022 по 11.09.2025.
Рішенням Господарського суду Київської області позов Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 198911,03 грн задоволено повністю. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" 96 226,45грн - основного боргу, 51 210,93грн - 15% річних, 51 473,65грн - втрат від інфляції, а також 2 422,40грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.
Суд першої інстанції встановив, що згідно повідомлення оператора системи розподілу (ПрАТ "Львівобленерго") від 04.01.2022 №145-07-16 Військова частина НОМЕР_1 з 01.01.2022 переведена до споживачів постачальника "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго".
Судом першої інстанції встановлено, що на підтвердження виконання своїх зобов`язань постачальника "останньої надії" за типовим договором позивач надав акт купівлі-продажу електроенергії від 31.01.2022 №018705, підписаний ним одноособово, щодо обсягу переданої відповідачу електричної у січні 2022 року - 17 263кВт*год на суму 96226,45грн та рахунок від 15.02.2022 №000008385264/11/О01/ НОМЕР_2 , який передбачає оплату відповідного обсягу електричної енергії.
Суд першої інстанції дійшов до висновку, що надані позивачем докази не підтверджують факт направлення на офіційну електронну адресу відповідача скан-копій відповідних документів, водночас, відповідно до положень п.п.4.1-4.2 комерційної пропозиції, відсутність виставлених позивачем рахунків на оплату та не направлення їх відповідачу, не звільняє ВЧ НОМЕР_1 від здійснення оплати за спожиту електричну енергію до 20 календарного дня місяця наступного за розрахунковим, на підставі самостійного розрахунку, з подальшим коригуванням за фактом отриманих даних від оператора системи розподілу.
Суд першої інстанції зазначив, що згідно з звітом ОСР - ПрАТ "Львівобленерго" щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго" загальний обсяг розподіленої відповідачу електричної енергії в січні 2022 року, постачальником якої є ДПЗД "Укрінтеренерго", становить 17 263кВт*год. 
Відповідач мав здійснити розрахунок за електричну енергію, спожиту у січні 2022 року та обсяг якої повідомлений адміністратором комерційного обліку в строк, визначений комерційною пропозицією, враховуючи не виставлення позивачем рахунку, - за один банківський день до початку розрахункового періоду, а остаточний розрахунок вартості електричної енергії мав зробити до 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Враховуючи не направлення позивачем на адресу відповідача рахунку на оплату та акту купівлі-продажу електричної енергії, приймаючи до уваги положення п.4.2 комерційної пропозиції, оплата відповідачем мала бути здійснена до 20.02.2022 включно. Доказів здійснення розрахунків за поставлену у січні 2022 року електричної енергії, вартість якої становить 96 226,45грн, до суду не надав. 
При цьому, суд першої інстанції вказав, що відповідач не надав жодного доказу, який б підтверджував настання для нього форс-мажорних обставин, що безпосередньо позбавило його можливості виконати зобов`язання в установлений договором строк. При цьому, судом враховано, що прострочення виконання відповідачем свого грошового зобов`язання з оплати спожитої електричної енергії за січень 2022 року відбулося ще до початку здійснення Російською Федерацією повномасштабного вторгнення на територію України та до введення воєнного стану.
Крім того, відповідач не надав докази знищення вхідної кореспонденції. Також, такі твердження відповідача є взаємосуперечливими, оскільки в одній частині відзиву він посилається на неотримання рахунку на оплату, в іншій частині відзиву - повідомляє на неможливість виконання зобов`язання через знищення платіжного документу (документів).
За результатами розгляду справи суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись із рішенням, Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вказує, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права при ухваленні рішення, а саме: порушено встановленого порядку переведення споживача на обслуговування до постачальника "останньої надії" (відсутність повідомлення відповідача про дату початку та підстави постачання енергії саме постачальником "останньої надії" позбавила відповідача можливості реалізувати своє право на вільний вибір іншого електропостачальника за ринковими цінами, що призвело до безпідставного нарахування заборгованості за значно вищим тарифом постачальника останньої надії).
Апелянт вказує, що враховуючи специфіку об`єктів військової частини та можливі обмеження доступу до них у зв`язку з режимом секретності або воєнним станом, автоматично згенеровані дані ОСР можуть містити помилки (наприклад, розрахунок за середнім споживанням замість фактичного). Суд першої інстанції не витребував деталізовані протоколи зняття показників, чим допустив неповне з`ясування обставин справи.
Також апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме не залучення до участі у справі третю особу - Оператора системи розподілу (ОСР), чиї дані стали основою для нарахування боргу, що є обов`язковим для правильного встановлення обсягів.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" проти доводів апеляційної скарги заперечує та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
Позивач зазначає, що о доводи апеляційної скарги фактично повністю зводяться до незгоди Відповідача саме з висновками Господарського суду Київської області в частині оцінки ним обґрунтованості та наявності підстав для задоволення позовних вимог ДПЗД "Укрінтеренерго", а також до незгоди з положеннями законодавства, яке регулює ринок електричної енергії.
Позивач звертає увагу апеляційного суду, що під час розгляду даної справи в суді першої інстанції від жодної сторони не надходило заяв чи клопотань щодо залучення ПрАТ "Львівобленерго" в якості третьої особи без самостійних вимог.
На думку позивача, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Так, доводи, викладені відповідачем у апеляційній скарзі, свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання зобов`язань, не вживав всіх можливих та належних заходів щодо погашення заборгованості, яка виникла в зв`язку з неналежним виконанням ним зобов`язань, за договором про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», та спрямовані лише на те, щоб уникнути законної сплати платежів, передбачених умовами укладеного договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" та Комерційною пропозицією.
Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.
Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 06.11.2018 №1344 Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" здійснює постачання електричної енергії споживачу та виконує функції постачальника «останньої надії» у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України №1023-р від 12.12.2018 на період з 01 січня 2019 року до 31 грудня 2025 року.
Згідно з п.6.2.6 гл.6.2 розд. VI Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312(Правила №312), якщо споживач до моменту його переведення на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" не обрав електропостачальника або не забезпечив власного споживання шляхом купівлі електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на організованих сегментах ринку, адміністратор комерційного обліку в одноденний термін переводить такого споживача на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" шляхом внесення змін в одноденний строк до реєстрів точок комерційного обліку електропостачальника щодо постачальника «останньої надії» у порядку, визначеному Кодексом комерційного обліку, з одночасним повідомленням операторів системи, споживача та постачальника "останньої надії".
Одним із операторів системи розподілу на території Львівської області визначено ПрАТ "Львівобленерго", який здійснює свою діяльність на підставі ліцензії з розподілу електричної енергії, що видана згідно постанови НКРЕКП від 23.11.2018 №1479.
Матеріалами справи підтверджується, що згідно повідомлення оператора системи розподілу від 04.01.2022 №145-07-16 Військова частина НОМЕР_1 з 01.01.2022 переведено до споживачів постачальника "останньої надії" Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго".
Відповідно до ч.6 ст.64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання; постачальник «останньої надії» оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.
Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" розміщено на своєму офіційному вебсайті договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" та комерційну пропозицію від 08.10.2021 №5.
Як визначено п.1.1 договору, він є публічним договором приєднання споживача (далі - споживач) до цього договору і регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» - ДПЗД "Укрінтеренерго" (далі - постачальник) споживачу, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник неспроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем нового електропостачальника або до припинення постачання у передбачених чинним законодавством чи цим договором випадках; цей договір укладається сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до цього договору на умовах, визначених Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії та комерційної пропозиції, що є додатком 1 до договору.
Відповідно до п.2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція).
Як визначено п.3.1 договору, постачальник здійснює постачання електричної енергії споживачу з моменту припинення постачання електричної енергії споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених у пункті 3.2 цієї глави.
Згідно з п.3.4 договору: електрична енергія постачається до електроустановок споживача протягом строку, що не може перевищувати 90 днів; якщо після закінчення зазначеного строку постачання електричної енергії споживач не розпочав процедуру зміни електропостачальником, постачання електричної енергії на об`єкт призупиняється.
Пунктами 5.1-5.3, 5.5, 5.7, 5.8, 5.10 договору передбачено, що: споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", яка є додатком до договору; спосіб визначення ціни (тарифу) за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника; для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни за електричну енергію; ціна (тариф) на електричну енергію визначається постачальником, що формується ним відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором; ціна (тариф) на електричну енергію визначається за результатами конкурсу; ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни; розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць; оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.
Відповідно до пп.1 п.7.2 договору на постачальника покладений обов`язок забезпечувати постачання електричної енергії в порядку та на умовах, визначених договором; споживач, як визначено пп.2 п.6.2 договору, зобов`язаний забезпечити своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами договору.
Договір приєднання споживача набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 діб (п.13.1 договору).
Відповідно до комерційної пропозиції визначені наступні умови:
споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку; у разі не отримання рахунку споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію (п.4.1);
остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ, або самостійно (без рахунку) не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі (п.4.2);
рахунки вважаються отриманими споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним), із застосуванням послуг пошти на адресу споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС або споживачем постачальнику або засобами електронної пошти, відповідно до п.16.2. цієї Комерційної пропозиції; датою отримання таких рахунків буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом); у разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше) (п.4.3);
акт купівлі-продажу електричної енергії складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії споживачем, a також обсяг фактично спожитої електричної енергії споживачем визначається ОС, який виконує функції адміністратора комерційного обліку, в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку; після завершення розрахункового періоду та отримання даних від ОС постачальник надсилає на адресу електронної пошти споживача скановану версію акту купівлі-продажу, підписаного зі свого боку; споживач в триденний термін після отримання сканованої версії акту купівлі-продажу зі свого боку підписує його та направляє скановану версію акту купівлі-продажу на адресу електронної пошти постачальника; оригінал акту купівлі-продажу у двох примірниках надсилається поштою на поштову адресу споживача; підписаний з боку споживача один екземпляр оригіналу акту купівлі-продажу в триденний строк повертається на поштову адресу споживача; у разі неповернення споживачем підписаного зі свого боку одного екземпляру оригіналу акту купівлі-продажу у встановлені строки або його не підписання з боку споживача у встановлений термін, документ вважається узгодженим та підтвердженим споживачем та приймається постачальником як узгоджений (п.4.4);
споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання (п.7.4);
керуючись статтею 259 ЦК України сторони договору домовились встановити в цьому договорі збільшений строк позовної давності: строк загальної позовної давності щодо вимог про стягнення боргу - тривалістю п`ять років; строк спеціальної позовної давності щодо вимог про стягнення штрафних санкцій (штраф, пеня) тривалістю п`ять років (п.14.1);
договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ (п.15.1).
Датою початку дії комерційної пропозиції є 01.11.2021.
На підтвердження виконання своїх зобов`язань постачальника "останньої надії" за типовим договором Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" надано акт купівлі-продажу електроенергії від 31.01.2022 №018705, підписаний ним одноособово, щодо обсягу переданої відповідачу електричної у січні 2022 року - 17 263кВт*год на суму 96 226,45грн. та рахунок від 15.02.2022 №000008385264/11/О01/26179, який передбачає оплату відповідного обсягу електричної енергії.
На підтвердження направлення вказаних документів відповідачу, позивач надав скріншот направлень їх на електронну адресу - brush@ukr.net.
Між тим, ОСР - ПрАТ "Львівобленерго", передаючи споживача - відповідача, постачальнику "останньої надії" - позивачу, у переліку об`єктів споживачі за ЕІС-кодами зазначав іншу електронну адресу - vinniki62@ukr.net.
Однак, в силу положень п.п.4.1-4.2 комерційної пропозиції, відсутність виставлених позивачем рахунків на оплату та не направлення їх відповідачу, не звільняє Військову часину НОМЕР_1 від здійснення оплати за спожиту електричну енергію до 20 календарного дня місяця наступного за розрахунковим, на підставі самостійного розрахунку, з подальшим коригуванням за фактом отриманих даних від оператора системи розподілу.
З матеріалів справи вбачається, що обсяг спожитої електричної енергії відповідачем у січні 2022 року підтверджується звітом ОСР - ПрАТ "Львівобленерго" щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго".
З поданого звіту вбачається, що загальний обсяг розподіленої відповідачу електричної енергії в січні 2022 року, постачальником якої є ДПЗД "Укрінтеренерго", становить 17 263кВт*год.
Відповідно до вимоги від 20.06.2022 №44/11-002793 позивач вимагав від відповідача сплатити борг у спірний період у розмірі 96 226,45грн за спожиту електричну енергію, а також втрати від інфляції, 15% річних та пеню.
Матеріалами справи підтверджується,, що обсяг спожитої електричної енергії відповідачем у січні 2022 року підтверджується звітом ОСР - ПрАТ "Львівобленерго" щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго".
Доказів здійснення розрахунків за поставлену у січні 2022 року електричної енергії, вартість якої становить 96 226,45 грн, на момент розгляду справи не надано.
Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" заявлено про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 суми 198 911,03грн, з яких: 96 226,45грн - основний борг; 51 473,65грн - втрати від інфляції за період з 24.02.2022 по 31.08.2025; 51 210,93грн - 15% річних за період з 24.02.2022 по 11.09.2025.
Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився та не погодився з висновками суду першої інстанції.
За результатом розгляду справи суд першої інстанції, з яким погоджується апеляційний господарський суд, дійшов висновку, що згідно повідомлення оператора системи розподілу (ПрАТ "Львівобленерго") від 04.01.2022 №145-07-16 Військова частина НОМЕР_1 з 01.01.2022 переведена до споживачів постачальника "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго".
Апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що загальний обсяг розподіленої відповідачу електричної енергії в січні 2022 року, постачальником якої є ДПЗД "Укрінтеренерго", становить 17 263кВт*год., що підтверджується звітом ОСР - ПрАТ "Львівобленерго" щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго".
За таких обставин є правильним висновок суду першої інстанції, що позивачем підтверджено виконання своїх зобов`язань постачальника "останньої надії" за типовим договором позивач щодо обсягу переданої відповідачу електричної у січні 2022 року - 17 263кВт*год на суму 96 226,45грн, які вказані в акті купівлі-продажу електроенергії від 31.01.2022 №018705 та рахунку від 15.02.2022 №000008385264/11/О01/ НОМЕР_2 .
Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що надані позивачем докази не підтверджують факт направлення на офіційну електронну адресу відповідача скан-копій відповідних документів, водночас, відповідно до положень п.п.4.1-4.2 комерційної пропозиції, відсутність виставлених позивачем рахунків на оплату та не направлення їх відповідачу, не звільняє ВЧ НОМЕР_1 від здійснення оплати за спожиту електричну енергію до 20 календарного дня місяця наступного за розрахунковим, на підставі самостійного розрахунку, з подальшим коригуванням за фактом отриманих даних від оператора системи розподілу.
Відповідач мав здійснити розрахунок за електричну енергію, спожиту у січні 2022 року та обсяг якої повідомлений адміністратором комерційного обліку в строк, визначений комерційною пропозицією, враховуючи не виставлення позивачем рахунку, - за один банківський день до початку розрахункового періоду, а остаточний розрахунок вартості електричної енергії мав зробити до 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Враховуючи не направлення позивачем на адресу відповідача рахунку на оплату та акту купівлі-продажу електричної енергії, приймаючи до уваги положення п.4.2 комерційної пропозиції, оплата відповідачем мала бути здійснена до 20.02.2022 включно. Доказів здійснення розрахунків за поставлену у січні 2022 року електричної енергії, вартість якої становить 96 226,45грн, до суду не надав. 
Як правильно вказав суд першої інстанції, відповідач не надав жодного доказу, який б підтверджував настання для нього форс-мажорних обставин, що безпосередньо позбавило його можливості виконати зобов`язання в установлений договором строк. При цьому, судом враховано, що прострочення виконання відповідачем свого грошового зобов`язання з оплати спожитої електричної енергії за січень 2022 року відбулося ще до початку здійснення Російською Федерацією повномасштабного вторгнення на територію України та до введення воєнного стану.
Крім того, відповідач не надав докази знищення вхідної кореспонденції. Також, такі твердження відповідача є взаємосуперечливими, оскільки в одній частині відзиву він посилається на неотримання рахунку на оплату, в іншій частині відзиву - повідомляє на неможливість виконання зобов`язання через знищення платіжного документу (документів).
За результатами розгляду справи суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу.
Суд не погоджується із доводами апелянта, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права при ухваленні рішення, а саме: порушено встановленого порядку переведення споживача на обслуговування до постачальника "останньої надії" (відсутність повідомлення відповідача про дату початку та підстави постачання енергії саме постачальником "останньої надії" позбавила відповідача можливості реалізувати своє право на вільний вибір іншого електропостачальника за ринковими цінами, що призвело до безпідставного нарахування заборгованості за значно вищим тарифом постачальника останньої надії).
Так, відповідно п.6.2.6 гл.6.2 розд. VI Правил №312, якщо споживач до моменту його переведення на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" не обрав електропостачальника або не забезпечив власного споживання шляхом купівлі електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на організованих сегментах ринку, адміністратор комерційного обліку в одноденний термін переводить такого споживача на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" шляхом внесення змін в одноденний строк до реєстрів точок комерційного обліку електропостачальника щодо постачальника «останньої надії» у порядку, визначеному Кодексом комерційного обліку, з одночасним повідомленням операторів системи, споживача та постачальника "останньої надії".
З наведеного вбачається, що саме не обрання відповідачем (апелянтом) електропостачальника / не забезпечення власного споживання шляхом купівлі електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на організованих сегментах ринку, стала підставою переведення відповідача на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", яким є позивач. 
Матеріалами справи підтверджується обсяг спожитої електроенергії відповідачем у спірний період, водночас зазначаючи про можливість помилок при автоматично згенерованих даних ОСР, апелянт не надає доказів на спростування таких показників (даних), наданих позивачем згідно з інформацією Оператора системи розподілу (ОСР), що спростовує доводи апелянта про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи. 
Також апеляційний суд погоджується із запереченнями позивача щодо доводів апелянта про незалучення судом першої інстанції третьої особи. 
Так, під час розгляду справи в суді першої інстанції від відповідача не надходило заяв чи клопотань щодо залучення ПрАТ "Львівобленерго" в якості третьої особи без самостійних вимог, в апеляційні скарзі не наведено підстав для залучення вказаної особи відповідно до приписів статті 50 Господарського процесуального кодексу України. 
Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду.
Суд констатує право сторони на звернення до суду із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції. У межах розгляду справи права відповідача порушені не були.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулювання відносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначені Законом України "Про ринок електричної енергії".
Пунктом 66 ч.1 ст.1, ч.2 ст.64 Закону України "Про ринок електричної енергії" установлено, що постачальник «останньої надії» - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу; визначення постачальника «останньої надії» здійснюється рішенням Кабінету Міністрів України за результатами конкурсу, проведеного у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.
За змістом ч.1 ст.4 Закону №2019-VIII: учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах; для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, у т.ч., договори про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (п.16).
В силу ч. 1 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Відповідно до ч.ч.2,3 вказаної статті: договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником; постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами; у разі покладення на електропостачальника зобов`язань з надання універсальних послуг або виконання функцій постачальника «останньої надії» ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника «останньої надії» визначаються відповідно до цього Закону.
Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 06.11.2018 №1344 ДПЗД "Укрінтеренерго" здійснює постачання електричної енергії споживачу та виконує функції постачальника «останньої надії» у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України №1023-р від 12.12.2018 на період з 01 січня 2019 року до 31 грудня 2025 року.
Згідно ч.1 ст.64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник «останньої надії» надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі: банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку. Постачальник «останньої надії», що визначено ч.8 такої статті, здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником; договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.
Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії визначені Правилами роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (далі - Правила №312, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п.1.1.2 гл.1.1 розд. І Правил №312 договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» - домовленість між постачальником «останньої надії» та споживачем, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу на термін до 90 днів постачальником «останньої надії» за цінами постачальника «останньої надії».
Згідно з п.1.2.9. гл.1.2 розд. І Правил №312 постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», зміст якого визначається постачальником «останньої надії» на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (додаток 7 до цих Правил), є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».
У відповідності до п.3.1.1 гл.3.1 розд. ІІІ Правил №312: постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії»; ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника «останньої надії» визначаються у встановленому законодавством порядку.
Договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником; у разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції; на вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку (п.3.1.7 гл.3.1 розд. ІІІ Правил №312).
Положеннями п.3.4.4 гл.3.4 розд. ІІІ Правил №312 установлено, що: постачальник «останньої надії» здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником; договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.
Як вбачається з п.6.2.6 гл.6.2 розд. VI Правил №312, якщо споживач до моменту його переведення на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» не обрав електропостачальника або не забезпечив власного споживання шляхом купівлі електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на організованих сегментах ринку, адміністратор комерційного обліку в одноденний термін переводить такого споживача на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» шляхом внесення змін в одноденний строк до реєстрів точок комерційного обліку електропостачальника щодо постачальника «останньої надії» у порядку, визначеному Кодексом комерційного обліку, з одночасним повідомленням операторів системи, споживача та постачальника «останньої надії».
Так, одним із операторів системи розподілу на території Львівської області визначено ПрАТ «Львівобленерго», який здійснює свою діяльність на підставі ліцензії з розподілу електричної енергії, що видана згідно постанови НКРЕКП від 23.11.2018 №1479.
Відповідно до ч.6 ст.64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання; постачальник «останньої надії» оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.
Пунктом 3.2.1 гл.3.2 розд. ІІІ Правил №312 визначено, що постачальники універсальних послуг та постачальники «останньої надії» повинні оприлюднити на своїх вебсайтах типову форму договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та типову форму договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» відповідно. розроблені на основі типових договорів
Відповідний договір та комерційна пропозиція, повідомлення оператора системи розподілу ПрАТ "Львівобленерго" щодо переведення відповідача на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго", факт споживання електричної енергії у січні 2022 року, разом підтверджують укладення сторонами договору, яким врегульовано постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Укладений сторонами договір за своєю правовою природою є договором енергопостачання, зважаючи на наступне.
Як визначено ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується; окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу; особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".
Згідно п.1.1.2 гл.1.1 розд. І Правил №312 оператор системи - оператор системи передачі, оператор системи розподілу або оператор малої системи розподілу.
У відповідності до п.1.2.3 гл.1.2 розд. І Правил №312 оператор системи в межах території здійснення ліцензованої діяльності забезпечує розподіл електричної енергії власними мережами та технологічними електричними мережами інших власників, які не виконують функції оператора системи (у тому числі електричними мережами виробників, резервне живлення яких забезпечується від мереж оператора системи, та споживачів (основних споживачів), електроустановки яких приєднані до електричних мереж таких виробників, та їх субспоживачів), шляхом укладення з цими власниками договорів про спільне використання технологічних електричних мереж на основі типового договору (додаток 1 до цих Правил).
В силу п.4.3 розд. IV Правил №312: дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку; на підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.
Як визначено п.2.1.1 гл.2.1 розд. ІІ Кодексу комерційного обліку електричної енергії, що затверджений постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311 (далі - Кодекс КОЕЕ, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), комерційний облік електричної енергії на ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку (далі -АКО) та здійснюється постачальником послуг комерційного обліку (далі - ППКО) відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», цього Кодексу, Правил роздрібного ринку та Правил ринку.
До одного із обов`язків споживача, що унормовано п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" належить сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Відповідно до п.4.2 гл. IV Правил №312 послуги з розподілу або передачі електричної енергії оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.
Пунктом 4.7 гл. IV Правил №312 передбачено, що оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку (пп.2). Аналогічний порядок розрахунків за спожиту електричну енергію визначений сторонами в комерційній пропозиції.
За змістом п.4.8 гл. IV Правил №312 форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).
Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України установлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
В силу ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Апеляційний господарський суд дійшов до висновку, згідно повідомлення оператора системи розподілу (ПрАТ "Львівобленерго") від 04.01.2022 №145-07-16 Військова частина НОМЕР_1 з 01.01.2022 переведена до споживачів постачальника "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго".
Позивач як постачальник «останньої надії», отримує інформацію про обсяг розподіленої електричної енергії від адміністратора комерційного обліку, функції якого у спірний період виконував оператор систем розподілу ПрАТ «Львівобленерго», на підставі якої визначає обсяг спожитої енергії споживачем - відповідачем.
Згідно з звітом ОСР - ПрАТ "Львівобленерго" щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго" загальний обсяг розподіленої відповідачу електричної енергії в січні 2022 року, постачальником якої є ДПЗД "Укрінтеренерго", становить 17 263кВт*год. 
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач мав здійснити розрахунок за електричну енергію, спожиту у січні 2022 року та обсяг якої повідомлений адміністратором комерційного обліку в строк, визначений комерційною пропозицією, враховуючи не виставлення позивачем рахунку, - за один банківський день до початку розрахункового періоду, а остаточний розрахунок вартості електричної енергії мав зробити до 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Враховуючи не направлення позивачем на адресу відповідача рахунку на оплату та акту купівлі-продажу електричної енергії, приймаючи до уваги положення п.4.2 комерційної пропозиції, оплата відповідачем мала бути здійснена до 20.02.2022 включно. 
Відповідач доказів оплати за поставлену у січні 2022 року електричної енергії, вартість якої становить 96 226,45грн, до суду не надав, спожитого обсягу електричної енергії не спростував. 
При цьому, суд першої інстанції вказав, що відповідач не надав жодного доказу, який б підтверджував настання для нього форс-мажорних обставин, що безпосередньо позбавило його можливості виконати зобов`язання в установлений договором строк. При цьому, судом враховано, що прострочення виконання відповідачем свого грошового зобов`язання з оплати спожитої електричної енергії за січень 2022 року відбулося ще до початку здійснення Російською Федерацією повномасштабного вторгнення на територію України та до введення воєнного стану.
За таких обставин є правильним висновок суду першої інстанції про задоволення позову. 
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги. 
Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення. 
Судові витрати
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Київської області від 04.02.2026 у справі №911/2931/25 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Київської області від 04.02.2026 у справі №911/2931/25 залишити без змін. 
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Військову частину НОМЕР_1 .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено - 11.05.2026. 

Головуючий суддя О.М. Крижний 

Судді О.М. Гаврилюк

Б.О. Ткаченко