Провадження № 2-а/679/22/2026
Справа № 679/717/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

18 червня 2026 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді Стасюка Р.М., 
секретаря судового засідання Плазій Н.В.,
представника позивача адвокат Вітошко Ю.Г.,
представника відповідача Добровчан К.Ю.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Вітошко Ю.Г. звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 з позовом, у якому просить скасувати постанову інспектора 4 взводу батальйон 3 (з обслуговування Дубенського району) полку управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту поліції, лейтенанта поліції Семенюк В.А., серії ЕНА №7179079 від 11.05.2026 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП України.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що диспозиція ч.4 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування. Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що Інспектор поліції вказав підставою позбавлення ОСОБА_1 такого права постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 21.11.2025 у справі №569/16476/25. Проте, на момент винесення постанови ЕНА №7179079 рішення суду першої інстанції не набрало законної сили.
Відповідно до ч.2 ст294 КУпАП - постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
29.11.2025, тобто в межах передбаченого ч.3 ст.294 КУпАП 10-денного строку. ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку АТ «Укрпошта» було направлено апеляційну скаргу на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 21.11.2025 у справі №569/16476/25.
Таким чином, станом на момент зупинки ОСОБА_1 інспектором поліції (11.05.2026), судове рішення про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами було зупинено в силу закону (ч. 2 ст. 294 КУпАП) та не набрало законної сили. 
Враховуючи вищевикладене, в діях ОСОБА_1 повністю відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.
Крім того вказує, що Пунктом 11 частини 1 статті .23 та пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів, на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила порожнього руху.
Згідно статті 31 Закону № 580-VІІІ поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Положеннями пункту 1 частини 1 статті 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Враховуючи викладене, вважає, що за відсутності належних доказів з боку суб`єкта владних повноважень щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке останнього притягнуто до адміністративної відповідальності, визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення є неможливим.
Позивач не погоджується із зазначеним рішенням працівника поліції, бо вважає себе невинним, оскаржувану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з невідповідністю висновків працівника поліції фактичним обставинам справи, порушення норм матеріально та процесуального права.
Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 22.05.2026 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 
Представник відповідача надіслав до суду (вх.№3663 від 03.06.2026) відзив на позовну заяву. Вважає позов необґрунтований та просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . В обґрунтування заперечень вказав, що 11.05.2026 року о 21 год. 09 хв. на автодорозі М06 КИЇВ-ЧОП, 432 км, с.Опарипси, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом МАZDA CХ-5 з номерним знаком НОМЕР_1 , без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушив п. 2.1.ґ ПДР України, та при цьому перебуваючи особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами на підставі постанови Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/16476/25 від 21.11.2025, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративні правопорушення передбачені частиною 1 статті 126 КУпАП та частиною 4 статті 126 КУпАП. Об`єднано за частиною 2 статті КУпАП.
Патрульні поліцейські при винесенні постанови задля уникнення неправдивих відомостей та винесення необґрунтованих постанов користуються інформаційно-комунікаційною системою «Інформаційний портал національної поліції України», офіційним порталом "Судова влада", офіційним сайтом "Єдиний державний реєстр судових рішень", в даному випадку це було не виключенням.
Згідно інформації з "Єдиного державного реєстру судових рішень", вбачається, що постанова Рівненського міського суду Рівненської області від 21.11.2025 у справі №569/16476/25 набрала законної сили 02.12.2025.
Станом на 11.05.2026 відомості щодо наявного чинного страхового полісу на транспортний засіб МАZDA CХ-5 з номерним знаком НОМЕР_1 , відсутні.
Враховуючи вищевикладене вважає, що зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7179079 віл 11.05.2026 року винесена щодо ОСОБА_1 в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в ній зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та вказані технічні пристрої, на які проводився відеозапис.
Вважає, адміністративний позов про скасування постанови про адміністративне порушення таким, що не підлягає до задоволення у зв`язку з тим, що обставини на які посилається позивач по справі є надуманими, такими, що не відповідають дійсності, не підтверджені жодним доказом та вводять суд в оману. Користуючись наданими правами щодо оскарження дії правоохоронних органів, позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності.
Представник позивача подав до суду (вх.3702 від 04.06.2026) відповідь на відзив в якому категорично не погоджується з аргументами Відповідача, викладеними у відзиві, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що повністю спростовуються наявними у справі письмовими доказами.
Так, згідно листа Керівника апарату Рівненського міського суду Рівненської області від 27.05.2026 року № 6009/26-вих офіційно повідомлено, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень щодо постанови Рівненського міського суду від 21 листопада 2025 року у справі № 569/16476/25 міститься автоматична відмітка про дату набрання законної сили рішення 02.12.2025 року, яку було вказано помилково, оскільки апеляційну скаргу по справі було подано до суду 01 грудня 2025 року. Станом на 27 травня 2026 року справа досі перебуває на розгляді в Рівненському апеляційному суді.
На підтвердження факту виправлення вказаної помилки, Позивач надає роздруківку з Єдиного державного реєстру судових рішень за параметрами пошуку справи № 569/16476/25. Як вбачається з офіційного електронного реєстру, стан на сьогоднішній день у стовпчику "Дата набрання законної сили" щодо постанови від 21.11.2025 року відсутня будь-яка дата (графа є порожнього).
Це наочно доводить, що після звернення Представника позивача Рівненським міським судом було оперативно усунуто технічну помилку та видалено недостовірну відмітку від 02.12.2025 року, на яку безпідставно посилається Відповідач у своєму відзиві.
Згідно з офіційними відомостями вебпорталу «Судова влада України» щодо розгляду справи № 569/16476/25, апеляційний розгляд було завершено лише 27 травня 2026 року Рівненським апеляційним судом, який залишив постанову першої інстанції без змін, і саме в цей день вона набрала законної сили.
Представник позивача адвокат Вітошко Ю.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити в повному обсязі. 
Представник відповідач Добровчан К.Ю. проти задоволення позову заперечувала з мотивів викладених у відзиві на позов.
Дослідивши матеріали справи, поданий відзив та інші заяви зокрема, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Так, спір між сторонами виник з приводу притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР) та ст.286 КАС України.
Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України Про Національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
У відповідності до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Як встановлено судом, інспектором 4 взводу батальйон 3 (з обслуговування Дубенського району) полку управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту поліції, лейтенантом поліції Семенюком В.А., винесена постанова серії ЕНА №7179079 від 11.05.2026 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В якій зазначено, що 11.05.2026 року о 21 год. 09 хв. на автодорозі М06 КИЇВ-ЧОП, 432 км, с.Опарипси, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом МАZDA CХ-5 з номерним знаком НОМЕР_1 , без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушив п. 2.1.ґ ПДР України, та при цьому перебуваючи особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами на підставі постанови Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/16476/25 від 21.11.2025, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративні правопорушення передбачені частиною 1 статті 126 КУпАП та частиною 4 статті 126 КУпАП. Об`єднано за частиною 2 статті КУпАП.
Як вбачається з оскаржуваної постанови ОСОБА_1 інкриміновано вчинення двох адміністративних правопорушень, а саме: керування транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та при цьому перебуваючи особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами на підставі постанови Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/16476/25 від 21.11.2025, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.
Відповідно до п. 2.1.ґ ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат “Зелена картка” (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування “Зелена картка”.
Положеннями ч.1 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").
Станом на 11.05.2026 у позивача був відсутній чинний страховий поліс на транспортний засіб МАZDA CХ-5 з номерним знаком НОМЕР_1 .
Таким чином в діях позивача вбачається адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.
Положеннями ч.4 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність водіїв за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Згідно з офіційними відомостями вебпорталу «Судова влада України» щодо розгляду справи № 569/16476/25, апеляційний розгляд було завершено 27 травня 2026 року Рівненським апеляційним судом, який залишив постанову першої інстанції без змін, і саме в цей день вона набрала законної сили.
Таким чином, притягнення 11 травня 2026 року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП як особи, що керувала транспортним засобом, будучи позбавленою права керування транспортними засобами є безпідставним.
Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.
Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Підсумовуючи вказане, з огляду на встановленні в судовому засіданні обставини та визначенні відповідно до них правовідносини, враховуючи те, що відповідачем не долучено жодного доказу, та не доведено сам факт порушення позивачем п. 2.1а ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, вважаю, що постанова про накладення адміністративного стягнення в цій частині підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 72-78, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.
Постанову серії ЕНА №7179079 від 11.05.2026, в частині визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП - скасувати, а провадження у цій частині закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В решті вимог позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Р.М. Стасюк