Справа № 510/828/25
Провадження № 2/510/1365/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2026 р. Ренійський районний суд Одеської області 
у складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,
при секретарі – Івановій Н.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:
Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідачки про визнання права власності на спадкове майно, яке відкрилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_3 та складається з: житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,371 га, з кадастровим номером 5124110100:02:006:0190, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона, є спадкоємицею першої черги за законом. Спадщину прийняла в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, також проживала з померлою за однією адресою на момент її смерті, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. 
На підставі клопотання позивача ухвалою суду від 07.04.2026 р. витребувано з Ренійської державної нотаріальної контори спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідачка у підготовче судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про визнання позову, справу просила розглянути за її відсутності. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та не суперечить закону.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.
В ході дослідження доказів судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 24.11.2021 р. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 (право власності підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26197735 від 22.05.2010 р.); земельну ділянку площею 0,371 га, з кадастровим номером 5124110100:02:006:0190, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_1 ,(право власності підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №735206 від 18.05.2012 р.);
Під час життя ОСОБА_3 заповідального розпорядження не залишила, тому спадкоємство здійснюється за законом. До кола спадкоємців першої черги спадкового майна входить: позивачка – ОСОБА_1 (донька спадкодавця) інших спадкоємців першої черги не має. В матеріалах справі є всі документи, які підтверджують родинний зв`язок між спадкодавцем та спадкоємцями та зміну прізвища позивачки. 
У відповідний шестимісячний строк позивачка звернулась до Ренійської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується заявою ОСОБА_1 від 08.04.2022 р. № 244, спадкова справа № 107/2022. Крім того позивачка, на момент відкриття спадщини, постійно проживала із спадкодавцем, здійснювала належний догляд за померлою та після її смерті організувала і провела поховання, що підтверджується довідкою виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 0403 від 17.02.2022 р.
Відповідачка ОСОБА_2 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, не зверталась, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 107/2022, на момент відкриття спадщини разом із спадкодавцем за однією адресою не мешкала. 
Пізніше позивачка звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 
Таким чином, позивачка прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_3 в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана.
Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві. 
Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. 
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). 
Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги, відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України.
Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, заяву про прийняття спадщини не відкликала, відповідачка на спадщину не претендує, про що свідчить заява, яка знаходиться в матеріалах справи. Крім того позивачка прийняла спадщину і в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживала з спадкодавцем. 
Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від неї
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на нерухоме майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України.
З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно.
Керуючись ст. ст. 15, 328, 1217, 1218, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 50, 58, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), в порядку спадкування за законом, після смерті  ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право особистої приватної власності на:
-житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 ;
-земельну ділянку площею 0,371 га, з кадастровим номером 5124110100:02:006:0190, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя К.В. Сорокін