КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №753/21130/24         Головуючий у суді І інстанції: Осіпенко Л.М.
провадження №22-ц/824/6227/2026  Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Головуючого судді: Сушко Л.П.,
суддів: Болотова Є.В., Музичко С.Г.,
секретар судового засідання: Янчук І.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Нікітіної-Дудікової Ганни Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами та стягнення трьох процентів річних за прострочення грошових зобов`язань за договорами,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами купівлі-продажу земельних ділянок.
В обґрунтування позову зазначила, що 17.03.2021 року вона та відповідачка ОСОБА_1 уклали три правочини: 1) договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,0715 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 8000000000:63:467:0021 (з відстроченням платежу); 2) договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,0485 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 8000000000:63:467:0028, (з відстроченням платежу); 3) договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,0525 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 8000000000:63:467:0023 (з відстроченням платежу).
Відповідно до п. 1.1. вищевказаних договорів, продавець ( ОСОБА_2 ) зобов`язується передати у власність, а покупець ( ОСОБА_1 ) зобов`язується прийняти у власність земельні ділянки та сплатити за них обумовлену цими договорами грошову суму в порядку і на умовах, передбачених цими договорами.
Ціна продажу земельної ділянки загальною площею 0,0715 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 8000000000:63:467:0021 становить 10 161 620,00 грн, що на день укладення договору за курсом продажу валют еквівалентно 362 915,00 доларам США.
Ціна продажу земельної ділянки загальною площею 0,0485 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 8000000000:63:467:0028 становить 339 100,00 грн, що на день укладення договору за курсом продажу валют еквівалентно 12 115,00 доларам США.
Ціна продажу земельної ділянки загальною площею 0,0525 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 8000000000:63:467:0023 становить 367 000,00 грн, що на день укладення договору за курсом продажу валют еквівалентно 13 105,00 доларам США.
Умовами договорів передбачено 2 можливі способи оплати.
Перший спосіб передбачений п. 2.1. та 2.2. договорів, в яких вказано, що грошову суму в гривнях, еквівалентну доларам США за середнім курсом продажу долара США в ПАТ «Укрсиббанк», ПАТ «Альфа-банк» та ПАТ «ОТП-банк» на день здійснення оплати, відповідачка зобов`язується сплатити продавцю в строк до 17.03.2023 року включно, шляхом перерахування на банківський рахунок.
Другий спосіб передбачено п. 2.3. договорів, в яких вказано, що розрахунок може бути проведений шляхом передачі майнових прав на частину об`єкту будівництва, який відповідачка буде здійснювати на зазначеній земельній ділянці.
Незважаючи на умови вищевказаних договорів, в строк до 17.03.2023 року, так само, як і на день подання цієї позовної заяви до суду, відповідачка ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконала та за отримані земельні ділянки з позивачкою не розрахувалась.
Позивачка зазначала, що вона намагалася у досудовому порядку врегулювати спір, проте спроби були марними і ні до чого не призвели.
11.03.2024 року вона направила на відомі їй поштові адреси відповідачки вимогу, у якій зазначила про намір отримати розрахунок за земельні ділянки виключно в грошовій формі та вказала банківські реквізити для їх перерахунку. Проте вимога залишилась без задоволення.
З огляду на те, що відповідачка ОСОБА_1 , як покупець, не виконала свої зобов`язання, а у письмовій вимозі обрано розрахунок за договорами виключно в грошовій формі, то у відповідачки виникла заборгованість за вищевказаними договорами у розмірі 388 135,00 доларів США (362 915,00 + 12 115,00 + 13 105,00), що стало підставою для звернення до суду.
З огляду на викладене, просила суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на її користь, у гривневому еквіваленті: заборгованість з оплати вартості земельних ділянок у розмірі 388 135,00 доларів США; 3% річних від простроченої суми за період з 17.03.2023 року до 25.10.2024 року (до дня подання позову) у розмірі 18700,21 доларів США; 3% річних від простроченої суми за період від дня подання позову 25.10.2024 до дня ухвалення рішення суду у сумі, еквівалентній 970,33 доларів США щомісячно за середнім курсом продажу долара США в ПАТ «Укрсиббанк», АТ «СЕНС БАНК» та ПАТ «ОТП-банк» на день виконання рішення.
Крім того, просила суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на її користь судовий збір у розмірі 15 140,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 200,00 грн.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 27 листопада 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договорами у розмірі, еквівалентному 387 131,24 доларів США, що підлягає сплаті у гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу та три проценти річних за невиконання грошового зобов`язання за період з 18.03.2023 року по 27.11.2025 року у розмірі 1 326 702 грн 53 коп..
В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішення суду першої інстанції, адвокат Нікітіна-Дудікова Г.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 листопада 2025 року в частині стягнення 3% річних за невиконання грошового зобов`язання за період з 18.03.2023 року по 27.11.2025 року у розмірі 1 326 702 грн 53 коп. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В іншій частині рішення просила залишити без змін.
Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що судом першої інстанції не було звернуто увагу на той факт, що ОСОБА_1 не мала жодних платіжних реквізитів для сплати заборгованості за договорами купівлі-продажу земельних ділянок, а ОСОБА_2 протягом тривалого часу направляла на її адресу вимоги про необхідність оплати за договорами купівлі-продажу земельних ділянок, які не містили у собі жодних платіжних реквізитів.
Також, судом першої інстанції не було враховано, що ОСОБА_2 неодноразово змінювала спосіб оплати за договором: спочатку вона хотіла оплату грошовими коштами, але не зазначала платіжні реквізити, потім, коли було подано позов до суду, вона змінила позицію та просила передати їй майнові права на приміщення. Після підготовки пакету документів на передачу їй майнових прав та визначення дати укладання такої передачі у нотаріуса, вона знову змінила свою позицію та просила внести оплату за земельні ділянки грошовими коштами. Але надала платіжні реквізити, з яких грошові кошти повертались назад до платника.
Таким чином, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності свідчать про наявність прострочення кредитора, що полягало у вчиненні ОСОБА_2 дій (та бездіяльності), які об`єктивно унеможливлювали належне та своєчасне виконання ОСОБА_1 свого зобов`язання за договорами купівлі-продажу земельних ділянок.
Таким чином, на переконання представника апелнята, в даному випадку невиконання умов договорів купівлі-продажу земельних ділянок відбувається виключно з вини кредитора, ОСОБА_2 , а тому, нарахування 3% річних за невиконання умов договорів в даному випадку є неправомірним.
30 березня 2026 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_2 - адвоката Амельченка В.П., в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги представник позивача зазначав про те, що 11.03.2024 року позивачка направила відповідачці реквізити для оплати. І жодної оплати не відбулось аж до 13.08.2024 року, коли відповідачка направила позивачці 3000 грн. А відтак, жодних доказів на спростування своєї вини у невиконанні зобов`язання за період з 14.07.2023 року до 12.08.2024 року відповідачка не надала. Оскільки, якщо відповідачка 13.08.2024 року перерахувала лише 3000 грн, то у відповідачки були відсутні кошти на виконання зобов`язання на суму 388 135 доларів США в період з 14.07.2023 року до 12.08.2024 року.
Отже, причиною непогашення боргу була не невизначеність із номером рахунку, а відсутність у відповідачки коштів на погашення боргу.
Таким чином, відсутність у відповідачки коштів для виконання зобов`язання перед позивачкою на суму 388 135 доларів США у період з 14.07.2023 року до 12.08.2024 року не є підставою для звільнення відповідачки від зобов`язання з оплати 3% річних за період з 14.07.2023 року до 12.08.2024 року.
22 квітня 2026 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 - адвоката Нікітіної-Дудікової Ганни Юріївни, в якому зазначала про те, що не може з`явитись у судове засідання призначене на 29.04.2026 року на 11 год. 45 хв., оскільки в цю ж дату та час вона бере участь як захисник у судовому засіданні в Подільському районному суді міста Києва в межах кримінального провадження щодо розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Зазначала, що з огляду на характер вказаного судового засідання, її участь у ньому є обов`язковою та не може бути забезпечена іншим захисником. У зв`язку з цим, з урахуванням поважності причин неявки, просила суд апеляційної інстанції відкласти розгляд справи на іншу дату.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, передумовою якого є не відсутність учасників справи, а неможливість вирішення спору в судовому засіданні (правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 25 червня 2024 року в справі № 359/6678/19, провадження № 61-17877св23).
Вказане клопотання задоволенню не підлягають, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження обставин (перебування чи виклику в інше судове засідання) представник ОСОБА_1 суду не надала, на підставі зазначеного, колегія суддів дійшла до висновку про залишення клопотання про відкладення розгляду справи без задоволення.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вирішуючи даний спір та задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення боргу за договорами купівлі-продажу, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що з урахуванням часткового погашення заборгованості відповідачкою у період з 04.10.2024 року по 31.03.2025 року, тим самим відповідачка частково виконала зобов`язання по сплаті вартості землеьних ділянок за договорами. Суд першої інстанції здійснивши власний розрахунок, встановив, що загальна сума непогашеної заборгованості відповідачки перед позивачкою за договорами купівлі-продажу земельних ділянок від 17.03.2021 року еквівалентна 387 131,24 доларів США (з розрахунку 388 135 -1003,76=387 131,24).
Водночас суд першої інстанції не прийняв як доказ погашення боргу надані відповідачкою квитанції від 13.08.2024 року на суму 3000,00 грн та від 16.09.2024 року на суму 3000,00 грн, оскільки їх зміст і якість не дають можливості достеменно встановити факт перерахування коштів відповідачкою позивачці на виконання зобов`язань за спірними договорами, що робить їх неналежними доказами у розумінні ст. 77 ЦПК України (а.с. 161-162 том 1).
Також суд першої інстанції не прийняв як доказ погашення боргу надану відповідачкою квитанцію № 0.0.3859586366.1 від 03.09.2024 року на суму 3 000,00 грн, з огляду на те, що перерахування коштів здійснено на інший банківський рахунок, ніж той, що був зазначений у листі позивачки ОСОБА_2 .. Отже, суд першої інстанції вважав, що така оплата не може бути зарахована у виконання грошового зобов`язання за договорами, оскільки здійснена на рахунок, не передбачений домовленістю сторін (а.с. 161 том 1).
Рішення суду першої інстанції в цій частині сторонами не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції в цій частині рішення не переглядається.
Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що з урахуванням часткового погашення заборгованості відповідачкою, сума її заборгованості перед позивачкою поступово зменшувалась. Відповідно до власного розрахунку, здійсненого судом першої інстанції, суд дійшов висновку, що за період з 18.03.2023 року по 27.11.2025 року загальний розмір 3% річних, еквівалентний 31 365,09 дол. США (з розрахунку: 18 032,11 + 542,55 + 318,02 + 317,97 + 222,53 + 254,28 + 444,9 + 190,64 922,38 + 318,48 + 413,95 + 604,9 + 732,11 + 350,07 + 7 700,2).
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що 3% річних підлягають стягненню у національній валюті гривні, виходячи з офіційного курсу долара США, встановленого НБУ на день вирішення справи з наступного розрахунку: 31 365,09 дол. США х 42,2987 = 1 326 702,53 грн. Також суд зауважив, що договорами не встановлено обов`язку внесення плати за земельні ділянки в іноземній валюті, то відсутні підстави для стягнення 3 % у доларах США, як про це просить позивачка.
Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону. 
Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 
Відповідно до статті 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Встановлено, що 17.03.2021 року позивачка ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_1 уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. за реєстровим № 239 (а.с. 15-16 том 1).
У відповідності до п. 1.1. цього Договору, ОСОБА_2 зобов`язується передати у власність, а ОСОБА_1 зобов`язується прийняти у власність земельну ділянку загальною площею 0,0715 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 8000000000:63:467:0021, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 679367280000, та сплатити за неї обумовлену цим договором грошову суму в порядку і на умовах, передбачених цим договором.
Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).
Ціна продажу визначається сторонами у розмірі 10 161 620,00 грн, що на день укладення цього договору за курсом продажу валют еквівалентно 362 915,00 доларам США (п. 2.1. договору).
У відповідності до п. 2.1. договору, сторони домовились, що ціну продажу, а саме грошову суму в гривнях, еквівалентну 362 915,00 доларам США, за середнім курсом продажу долара США в ПАТ «Укрсиббанк», АТ «СЕНС БАНК» та ПАТ «ОТП-банк» на день здійснення оплати, покупець зобов`язується сплатити продавцю в строк до 17.03.2023 року включно шляхом перерахування на рахунок, додатково повідомлений продавцем. Сторони домовились, що оплата може здійснюватися як одним платежем, так і декількома платежами.
У відповідності до п. 2.2. договору, сторони дійшли згоди, що факт здійснення розрахунків у випадку сплати їх частинами буде підтверджуватись власноруч підписаними розписками продавця про отримання грошових коштів. Повний розрахунок за договором має підтверджуватись або банківськими документами про зарахування грошових коштів в повній сумі, або заявою продавця про отримання продавцем повної ціни продажу, справжній підпису на якій засвідчується нотаріально.
Сторони домовились, що розрахунок може бути проведений шляхом передачі майнових прав на частину об`єкту будівництва, який покупець буде здійснювати на зазначеній земельній ділянці, загальною площею 487,7 кв.м., з яких: 131,50 кв.м. - на першому поверсі будівлі, що будуть відповідати вимогам нежитлових приміщень; 356,2 кв.м. - на другому та третьому поверхах будівлі, що будуть відповідати вимогам житлових приміщень. Спосіб оплати обирає продавець, згідно п. 2.2. або п. 2.3. договору. Продавець зобов`язується надати покупцю заяву про здійснення повного розрахунку до договору в день здійснення розрахунку за договором (п. 2.3. договору).
Крім того, 17.03.2021 року позивачка ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_1 уклали ще один договір купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. за реєстровим № 240 (а.с. 17-18 том 1).
У відповідності до п. 1.1. цього договору, ОСОБА_2 зобов`язується передати у власність, а ОСОБА_1 зобов`язується прийняти у власність земельну ділянку загальною площею 0,0485 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 8000000000:63:467:0028, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 679433880000, та сплатити за неї обумовлену цим договором грошову суму в порядку і на умовах, передбачених цим договором.
Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).
Ціна продажу визначається сторонами у розмірі 339 100,00 грн, що на день укладення цього договору за курсом продажу валют еквівалентно 12 115,00 доларам США (п. 2.1. договору).
У відповідності до п. 2.1. договору, сторони домовились, що ціну продажу, а саме грошову суму в гривнях, еквівалентну 12 115,00 доларам США, за середнім курсом продажу долара США в ПАТ «Укрсиббанк», АТ «СЕНС БАНК» та ПАТ «ОТП-банк» на день здійснення оплати, покупець зобов`язується сплатити продавцю в строк до 17.03.2023 року включно шляхом перерахування на рахунок, додатково повідомлений продавцем. Сторони домовились, що оплата може здійснюватися як одним платежем, так і декількома платежами.
У відповідності до п. 2.2. договору, сторони дійшли згоди, що факт здійснення розрахунків у випадку сплати їх частинами буде підтверджуватись власноруч підписаними розписками продавця про отримання грошових коштів. Повний розрахунок за договором має підтверджуватись або банківськими документами про зарахування грошових коштів в повній сумі, або заявою продавця про отримання продавцем повної ціни продажу, справжній підпису на якій засвідчується нотаріально.
Сторони домовились, що розрахунок може бути проведений шляхом передачі майнових прав на частину об`єкту будівництва, який покупець буде здійснювати на зазначеній земельній ділянці, загальною площею 107,50 кв.м., з яких: 30,0 кв.м. - на першому поверсі будівлі, що будуть відповідати вимогам нежитлових приміщень; 77,50 кв.м. - на другому та третьому поверхах будівлі, що будуть відповідати вимогам житлових приміщень. Спосіб оплати обирає продавець, згідно п. 2.2. або п. 2.3. договору. Продавець зобов`язується надати покупцю заяву про здійснення повного розрахунку до договору в день здійснення розрахунку за договором (п. 2.3. договору).
Крім того, 17.03.2021 року позивачка ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_1 уклали ще один договір купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. за реєстровим № 241 (а.с. 19-20 том 1).
У відповідності до п. 1.1. цього договору, гр. ОСОБА_2 зобов`язується передати у власність, а ОСОБА_1 зобов`язується прийняти у власність земельну ділянку загальною площею 0,0525 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 8000000000:63:467:0023, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 679514180000 та сплатити за неї обумовлену цим договором грошову суму в порядку і на умовах, передбачених цим договором.
Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).
Ціна продажу визначається сторонами у розмірі 367 000,00 грн, що на день укладення цього договору за курсом продажу валют еквівалентно 13105,00 доларам США (п. 2.1. договору).
У відповідності до п. 2.1. договору, сторони домовились, що ціну продажу, а саме грошову суму в гривнях, еквівалентну 13105,00 доларам США, за середнім курсом продажу долара США в ПАТ «Укрсиббанк», АТ «СЕНС БАНК» та ПАТ «ОТП-банк» на день здійснення оплати, покупець зобов`язується сплатити продавцю в строк до 17.03.2023 року включно шляхом перерахування на рахунок, додатково повідомлений продавцем. Сторони домовились, що оплата може здійснюватися як одним платежем, так і декількома платежами.
У відповідності до п. 2.2. договору, сторони дійшли згоди, що факт здійснення розрахунків у випадку сплати їх частинами буде підтверджуватись власноруч підписаними розписками продавця про отримання грошових коштів. Повний розрахунок за договором має підтверджуватись або банківськими документами про зарахування грошових коштів в повній сумі, або заявою продавця про отримання продавцем повної ціни продажу, справжній підпису на якій засвідчується нотаріально.
Сторони домовились, що розрахунок може бути проведений шляхом передачі майнових прав на частину об`єкту будівництва, який покупець буде здійснювати на зазначеній земельній ділянці, загальною площею 110,50 кв.м., з яких: 30,0 кв.м. - на першому поверсі будівлі, що будуть відповідати вимогам нежитлових приміщень; 80,5 кв.м. - на другому та третьому поверхах будівлі, що будуть відповідати вимогам житлових приміщень. Спосіб оплати обирає продавець, згідно п. 2.2. або п. 2.3. договору. Продавець зобов`язується надати покупцю заяву про здійснення повного розрахунку до договору в день здійснення розрахунку за договором (п. 2.3. договору).
Позивачка виконала умови вищевказаних договорів належним чином та передала у власність відповідачки земельні ділянки.
Станом на 17.03.2023 року вартість зазначених об`єктів нерухомості відповідачкою ОСОБА_1 сплачена не була, що відповідачкою визнається.
Наведене свідчить про неналежне виконання відповідачкою умов договорів купівлі-продажу.
11.05.2023 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до відповідачки ОСОБА_1 з письмовою вимогою у тридцятиденний строк з дати отримання такого повідомлення сплатити вартість всіх трьох земельних ділянок та попередила, що у разі не виконання зобов`язань за договором, вона буде вимушена звернутись до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису (а.с. 144-145 том 1).
26.06.2023 року позивачка ОСОБА_2 повторно звернулась до відповідачки ОСОБА_1 з письмовою вимогою у тридцятиденний строк з дати отримання цього повідомлення сплатити вартість всіх трьох земельних ділянок та попередила, що у разі не виконання відповідачкою зобов`язань за договором, вона буде вимушена звернути стягнення на предмет іпотеки (а.с. 138-140 том 1).
13.07.2023 року відповідачка ОСОБА_1 звернулась до позивачки ОСОБА_2 з листом, в якому зазначила, що вона отримала письмову вимогу позивачки та повідомила про готовність здійснити оплату за договором, а тому просила надати банківські реквізити для здійснення розрахунків (а.с. 142 том 1).
02.08.2023 року відповідачка ОСОБА_1 вдруге звернулась до позивачки ОСОБА_2 з листом, в якому повторно просила надати банківські реквізити для здійснення розрахунків за договорами (а.с. 143 том 1).
16.08.2023 року відповідачка ОСОБА_1 звернулась до позивачки ОСОБА_2 з листом, в якому зазначила, що у зв`язку з воєнним станом та через виникнення форс-мажорних обставин, зміщення строків будівництва, немає можливості виконати п. 2.3. договорів купівлі-продажу земельних ділянок, тобто передати майнові права на об`єкти будівництва, а тому просить позивачку надати банківські реквізити для здійснення розрахунків, що передбачено п. 2.1. договорів (а.с. 141 том 1).
11.03.2024 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до відповідачки ОСОБА_1 з письмовою вимогою у семиденний строк з дати отримання цього повідомлення сплатити вартість всіх трьох земельних ділянок. Також позивачкою у письмовій вимозі зазначено банківські реквізити, на які необхідно провести оплату за куплені відповідачкою земельні ділянки. Також позивачка зазначила, що на земельних ділянках не ведуться будь-які будівельні роботи (а.с. 21-40 том 1).
У вересні 2023 року відповідачка ОСОБА_1 зверталась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання надати рахунок для проведення оплати за договорами купівлі-продажу земельних ділянок (справа №753/16317/23).
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 09.07.2024 року провадження у справі №753/16317/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії закрито у зв`язку із відсутністю предмета спору з огляду на те, що 11.03.2024 року відповідачка направила позивачці вимогу про проведення повної оплати за придбані земельні ділянки та повідомила позивачці банківські реквізити для здійснення оплати, а представник позивачки у судовому засіданні підтвердив отримання вказаних листів з банківськими реквізитами.
19.09.2024 року позивачка ОСОБА_2 повідомила відповідачці ОСОБА_1 інформацію про реквізити свого банківського рахунку, для оплати заборгованості за договорами купівлі-продажу земельних ділянок (а.с. 165 том 1).
24.10.2024 року позивачка ОСОБА_2 ще раз звернулась до відповідачки ОСОБА_1 з письмовою вимогою сплатити вартість всіх трьох земельних ділянок та додатково 3% річних за прострочення виконання зобов`язання у загальному розмірі 406 835,21 доларів США (а.с. 41-49 том 1).
Загальний розмір боргу станом на 17.03.2023 року за трьома договорами становив суму, еквівалентну 388 135,00 дол.США з розрахунку: (362 915,00 дол.США + 12 115,00 дол.США+ 13 105,00 дол.США).
В період з 04.10.2024 року по 31.03.2025 року відповідачка ОСОБА_1 для погашення заборгованості за договорами купівлі-продажу земельних ділянок перерахувала відповідачці 42 000,00 грн, а саме: 04.10.2024 року на суму 3 000,00 грн - квитанція АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.3923498784.1; 22.10.2024 року на суму 3 000,00 грн - квитанція АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.3962870661.1; 01.11.2024 року на суму 3000,00 грн - квитанція АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.3980369761.1; 11.11.2024 року на суму 3000,00 грн - квитанція АТ КБ «ПриватБанк» №0.0.3998556119.1; 18.11.2024 року на суму 3000,00 грн - квитанція АТ КБ «ПриватБанк» №0.0.4015945602.1; 26.11.2024 року на суму 3 000,00 грн - квитанція АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.4032624886.1; 10.12.2024 року на суму 3000,00 грн - квитанція АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.4056196083.1; 16.12.2024 року на суму 3000,00 грн - квитанція АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.4072656321.1; 14.01.2025 року на суму 3000,00 грн - квитанція АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.4131056249.1; 24.01.2025 року на суму 3000,00 грн - квитанція АТ КБ «ПриватБанк» №0.0.4154680942.1; 06.02.2025 року на суму 3000,00 грн - квитанція АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.4178197894.1; 25.02.2025 року на суму 3000,00 грн - квитанція АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.4216015501.1; 20.03.2025 року на суму 3000,00 грн - квитанція АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.4264408967.1; 31.03.2025 року на суму 3000,00 грн - квитанція АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.4282186417.1 (а.с. 159-164 том 1).
Разом з тим суд не прийняв як доказ погашення боргу надані відповідачкою квитанції від 13.08.2024 року на суму 3000,00 грн та від 16.09.2024 року на суму 3000,00 грн, оскільки їх зміст і якість не дають можливості достеменно встановити факт перерахування коштів відповідачкою позивачці на виконання зобов`язань за спірними договорами, що робить їх неналежними доказами у розумінні ст. 77 ЦПК України (а.с. 161-162 том 1).
Також суд не прийняв як доказ погашення боргу надану відповідачкою квитанцію № 0.0.3859586366.1 від 03.09.2024 року на суму 3000,00 грн свідчить про перерахування коштів на інший банківський рахунок, ніж той, що був зазначений у листі позивачки ОСОБА_2 . Отже, така оплата не може бути зарахована у виконання грошового зобов`язання за договорами, оскільки здійснена на рахунок, не передбачений домовленістю сторін (а.с. 161 том 1).
Сплачені відповідачкою на погашення боргу 42 000 грн еквівалентні 1 003,76 доларів США.
Перерахунок сплачених відповідачкою сум у доларовий еквівалент за формулою: (а + b + c) : 3, де «а» - курс продажу долара в ПАТ «Укрсиббанк», «b» - курс продажу долара в ПАТ «Альфа-банк» та «с» - курс продажу долара в ПАТ «ОТП-банк».
Для розрахунку доларового еквіваленту суд не застосував офіційний курс долара США встановлений НБУ до української гривні, оскільки договором передбачено застосування середнього курсу продажу долара США в ПАТ «Укрсиббанк», ПАТ «Альфа-банк» та ПАТ «ОТП-банк» саме на день здійснення оплати.
Внаслідок такого перерахунку встановлено, що загальна сума коштів, фактично сплачених відповідачкою в погашення зобов`язань за договорами, становить 1 003,76 доларів США (з розрахунку: 72,36 + 72,16 + 72,14 + 72,07 + 72,07 + 71,83 + 71,69 + 71,50 + 70,04 + 70,81 + 71,76 + 71,49 + 71,83 + 72,01).
Здійснивши власний розрахунок, суд встановив, що загальна сума непогашеної заборгованості відповідачки перед позивачкою за договорами купівлі-продажу земельних ділянок від 17.03.2021 року еквівалентна 387 131,24 доларів США (з розрахунку: 388 135,00 - 1 003,76 = 387 131,24).
Розрахунок 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.
З урахуванням часткового погашення заборгованості відповідачкою, сума її заборгованості перед позивачкою поступово зменшувалась, що наведено у наступному розрахунку:
З 18.03.2023 - 03.10.2024 сума 3 % річних еквівалентна 18 032,11 дол. США (де сума боргу еквівалентна 388 135,00 дол.США);
З 04.10.2024 - 21.10.2024 сума 3 % річних еквівалентна 572,55 дол.США (де сума боргу еквівалентна 388 062,64 дол.США);
З 22.10.2024 - 31.10.2024 сума 3 % річних еквівалентна 318,02 дол.США (де сума боргу еквівалентна 387 990,49 дол.США);
З 01.11.2024 - 10.11.2024 сума 3 % річних еквівалентна 317,97 дол.США (де сума боргу еквівалентна 387 918,34 дол.США);
З 11.11.2024 - 17.11.2024 сума 3 % річних еквівалентна 222,53 дол.США (де сума боргу еквівалентна 387 846,27 дол.США);
З 18.11.2024 - 25.11.2024 сума 3 % річних еквівалентна 254,28 дол.США (де сума боргу еквівалентна 387 774,19 дол.США);
З 26.11.2024 - 09.12.2024 сума 3 % річних еквівалентна 444,90 дол.США (де сума боргу 387 702,36 дол.США);
З 10.12.2024 - 15.12.2024 сума 3 % річних еквівалентна 190,64 дол.США (де сума боргу еквівалентна 387 630,67 дол.США);
З 16.12.2024 - 13.01.2025 сума 3 % річних еквівалентна 922,38 дол.США (де сума боргу еквівалентна 387 559,18 дол.США);
З 14.01.2025 - 23.01.2025 сума 3 % річних еквівалентна 318,48 дол.США (де сума боргу еквівалентна 387 489,13 дол.США);
З 24.01.2025 - 05.02.2025 сума 3 % річних еквівалентна 413,95 дол.США (де сума боргу еквівалентна 387 418,32 дол.США);
З 06.02.2025 - 24.02.2025 сума 3 % річних еквівалентна 604,90 дол.США (де сума боргу еквівалентна 387 346,56 дол.США);
З 25.02.2025 - 19.03.2025 сума 3 % річних становить 732,11 дол.США (де сума боргу еквівалентна 387 275,07 дол.США);
З 20.03.2025 - 30.03.2025 сума 3 % річних еквівалентна 350,07 дол.США (де сума боргу еквівалентна 387 203,25 дол.США);
З 31.03.2025 - 27.11.2025 сума 3 % річних еквівалентна 7 700,20 дол.США (де сума боргу еквівалентна 387 131,24 дол.США).
Таким чином, за період з 18.03.2023 року по 27.11.2025 року загальний розмір 3% річних, еквівалентний 31 365,09 дол. США (з розрахунку: 18 032,11 + 542,55 + 318,02 + 317,97 + 222,53 + 254,28 + 444,9 + 190,64 922,38 + 318,48 + 413,95 + 604,9 + 732,11 + 350,07 + 7 700,2).
Три відсотки річних підлягають стягненню у національній валюті гривні, виходячи з офіційного курсу долара США, встановленого НБУ на день вирішення справи з наступного розрахунку: 31 365,09 дол. США х 42,2987 = 1 326 702,53 грн.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення борга за договорами купівлі-продажу земельних ділянок та 3% річних за прострочення грошових зобов`язань за вказаними договорами, оскільки в порушення умов договору, відповідачка у встановлений строк свої зобов`язання не виконала, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачкою на суму 387 131,24 доларів США, тому позивачка відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України має право на нарахування 3% річних, які входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Розмір заборгованості та сам факт невиконання належним чином умов договору відповідачкою не спростовано. На час вирішення спору договори купівлі-продажу земельних ділянок є чинними.
Доводи апеляційної скарги про те, що не виконання умов договорів купівлі-продажу земельних ділянок відбулося виключно з вини кредитора - ОСОБА_2 , з огляду на те, що у договорах купілві-продажу були відсутні реквізити за якими ОСОБА_1 мала сплатити грошові кошти за зазначеними договорами, тому нарахування 3% річних за невиконання умов договорів є неправомірним, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відповідачем до 17.03.2023 року свій обов`зок щодо сплати коштів за придбані земельні ділянки не здійснила, і також не передала в якості розрахунку права на нерухоме майно. Крім того пунктом 2.2 договорів визначено документи, які підтверджують проведений розрахунок, це розписки продавця про отримання коштів та банківські документи, отже відповідачка мала можливість у строк визначений договорами купівлі-продажу до 17.03.2023 року передати кошти позивачу та взяти розписку про отримання коштів за договорами купівлі-продажу земельних ділянок, тим самим виконати свій обов`язок в строки. Однак відповідач не виконала свої зобов`язання, у строки визначені договорами, отже нарахування 3% річних з 18.03.2023 року є правомірним.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.
Таким чином доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов правильного висновку, в оскаржуваній відповідачкою частині рішення, про наявність підстав для стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Нікітіної-Дудікової Ганни Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено «01» травня 2026 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Є.В. Болотов

С.Г. Музичко