ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

03 червня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/8865/13-ц
Головуючий у першій інстанції – Овсієнко Ю. К.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/927/26
Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючої-судді Шитченко Н.В.,
суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,
із секретарем Зіньковець О.О.,
стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Інфініті Україна»,
боржник ОСОБА_1 ,
заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 січня 2026 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

У С Т А Н О В И В:

У 2013 році ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду із заявою, в якій просило видати виконавчий лист на примусове виконання рішення третейського суду від 09 серпня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за договором кредиту від 27 грудня 2007 року у розмірі 236 379,47 грн.
Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 жовтня 2013 року заяву ПАТ «Альфа-Банк» задоволено. Видано ПАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 09 серпня 2013 року у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту у сумі 236 379,47 грн та витрат по сплаті третейського збору у сумі 400 грн.
Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 червня 2018 року заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» задоволено. Замінено стягувача у виконавчому провадженні у справі № 751/8865/13-ц з ПАТ «Альфа-Банк» на його правонаступника – ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 490054631 від 27 грудня 2007 року.
Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 березня 2023 року заяву ТОВ «Глобал Інфініті Україна» задоволено. Замінено стягувача у справі № 751/8865/13-ц з примусового виконання виконавчого листа з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на його правонаступника – ТОВ «Глобал Інфініті Україна». Видано дублікат виконавчого листа № 751/8865/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 236 379,47 грн. 
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив: зупинити виконавче провадження № 72302727 від 19 липня 2023 року про стягнення з нього на користь ТОВ «Глобал Інфініті Україна» заборгованості у розмірі 236 379,47 грн; визнати виконавчий лист, виданий Новозаводським районним судом м. Чернігова 29 червня 2023 року, таким, що не підлягає виконанню; повернути йому безпідставно стягнуті кошти в сумі 11 602,34 грн.
Мотивуючи ці вимоги, зазначав, що 29 червня 2023 року Новозаводським районним судом м. Чернігова видано виконавчий лист про стягнення з нього на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 236 379,47 грн. В ході його примусового виконання приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. відкрито виконавче провадження № 72302727. Водночас, звернувшись із заявою про відкриття виконавчого провадження, ТОВ «Глобал Інфініті Україна» не зазначило, що у боржника відсутня заборгованість у зв`язку з її погашенням, оскільки позичальник повернув предмет застави для його подальшої реалізації і виконання всіх кредитних зобов`язань. Станом на 30 вересня 2010 року дію кредитного договору від 27 грудня 2007 року припинено, а всі кредитні зобов`язання ОСОБА_1 зазначено виконаними. Таким чином, відображена у виконавчому листі № 751/8865/13-ц сума заборгованості є недоведеною та не підтвердженою. Наразі претензії у сторін кредитного договору № 490054631 від 27 грудня 2007 року та додаткової угоди до нього від 30 вересня 2010 року відсутні.
Указував, що ТОВ «Глобал Інфініті Україна» достеменно обізнано про указані ним обставини, проте намагається безпідставно збагатитись за рахунок належного ОСОБА_1 на праві власності майна та навмисно вводить в оману судові інстанції.
За виконавчим листом, виданим на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 09 серпня 2013 року, у період з 2017 по 2020 роки із заявника безпідставно стягнуто 11 602,34 грн, які підлягають поверненню ОСОБА_1 . Наведені вище обставини зумовили звернення з цією заявою.
Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 січня 2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 через представника – адвоката Кротенка І.К., вважаючи оспорювану ухвалу незаконною, просить скасувати її та постановити нову, якою повністю задовольнити заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не взяв до уваги та не надав належної оцінки нелегітимності громадської організації – Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз», яка, перевищуючи повноваження, здійснила факт цивільного судочинства. Відповідно до загальнодоступної інформації з ЄДР Постійно діючий третейський суд при Всеукраїнський громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» (код ЄДРПОУ 35254645) з 18 лютого 2020 року перебуває в стані припинення. Зважаючи на вид послуг (КВЕД), які надавалися до припинення діяльності, ця громадська організація не відноситься до органів судової влади. Отже, без належних правових підстав та з перевищенням повноважень вона привласнила функцію здійснення правосуддя та розглянула непідвідомчу їй цивільну справу № 1168-5/176/13. Аналогічного висновку дійшов Конституційний Суд України у рішенні від 10 січня 2008 року у справі № 1-рп/2008, зазначивши, що третейські суди не здійснюють правосуддя, їх рішення не є актами правосуддя, а самі вони не входять до системи судів загальної юрисдикції. Таким чином, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що справу розглянуто некомпетентним органом, який не відноситься до системи правосуддя, з порушенням правил підвідомчості, без належного повідомлення боржника про дату, час й місце розгляду цивільної справи.
Скаржник вважає, що суд першої інстанції, досліджуючи письмові докази та відхиливши, як належний доказ, довідку № 279-09.10 від 30 вересня 2010 року, залишив поза увагою наявність додаткової угоди від 30 вересня 2010 року до кредитного договору № 490054631 від 27 грудня 2007 року, якою припинено дію кредитного договору саме з 30 вересня 2010 року. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зважаючи на повне виконання всіх грошових зобов`язань за кредитним договором від 27 грудня 2007 року шляхом повернення належного ОСОБА_1 автомобіля, який перебував у заставі банку, за домовленістю сторін укладено додаткову угоду, якою внесено зміни до п. 2.3. цього кредитного договору та достроково припинено строк його дії з 30 вересня 2010 року. Пунктом 5 цієї угоди визначено, що сторони претензій одна до одної не мають. Додаткова угода є чинною, її положення у належний спосіб не спростовані ані учасниками справи, ані первісним кредитором АТ «Альфа Банк».
Отже, з ОСОБА_1 безпідставно примусово стягнуто в рахунок погашення боргу 11 602,34 грн, права стягувача у виконавчому провадженні набули «ФК «Довіра та Гарантія», а згодом – ТОВ «Глобал Інфініті Україна». Вважає, що в ході виконавчого провадження під час проведення закритих електронних торгів стягувач намагався через афілійованих осіб – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , пов`язаних з ТОВ «Глобал Інфініті Україна» через кінцевого бенефіціарного власника ОСОБА_4 здійснити рейдерський захват та протиправно заволодіти нерухомим майном ОСОБА_1 – земельною ділянкою площею 0,1192 га, розташованою на території Лебедівської сільської ради Київської обл.
Через зловживання правом з боку АТ «Сенс Банк», ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Глобал Інфініті Україна» заявнику спричинено майнову шкоду, оскільки ОСОБА_1 двічі виконав грошові зобов`язання за кредитним договором: вперше – коли АТ «Сенс Банк» задовольнило вимогу щодо виконання умов кредитного договору шляхом реалізації предмета застави – автомобіля Ford Focus; вдруге – через примусову реалізацію належної заявнику земельної ділянки. Порушене право скаржника підлягає поновленню шляхом визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
У наданому відзиві ТОВ «Глобал Інфініті Україна», не погодившись з доводами апеляційної скарги та вважаючи звернення ОСОБА_1 з цією заявою зловживанням процесуальними правами у зв`язку з відсутністю предмету спору, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Товариство зазначає, що ОСОБА_1 , оскаржуючи протягом тривалого часу виконавчий лист та інші пов`язані з ним правочини, має на меті лише ухилення від виконання грошових зобов`язань. Водночас заявник замовчує, що існуюча заборгованість не була погашена ним перед банком та правомірно передавалася новим кредиторам, його позови та заяви судами всіх інстанцій залишалися не задоволеними, а приватний виконавець в межах наданих повноважень та у встановленому законом порядку звернув стягнення на майно боржника.
ОСОБА_1 , стверджуючи, що про існування виконавчого провадження дізнався лише у 2018 році (коли проведено відрахування з пенсії), не зазначив, що з цього часу суди у різних провадженнях та справах розглянули безліч його заяв стосовно боргу, передачі права вимоги правонаступникам, виконавчих проваджень та укладення правочинів між кредиторами.
Указує, що 26 вересня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу, за умовами якого товариство набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором. Надалі право вимоги до ОСОБА_1 від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейшло до ТОВ «Глобал Інфініті Україна». Договори факторингу стали підставою для заміни сторони у виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості, що відображено в ухвалах Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 червня 2018 року та від 17 березня 2023 року, які переглядалися в апеляційному порядку за скаргами ОСОБА_1 та залишені без змін. Скаржник оскаржував також договори факторингу. Переглянувши рішення першої та апеляційної інстанцій у справах про визнання договорів факторингу недійсними, Верховний Суд, відмовляючи у задоволенні касаційних скарг ОСОБА_1 , виснував, що скаржником не доведено порушень його прав та вимог закону при укладенні оспорюваних правочинів. Наведене спростовує твердження заявника у цій справі та свідчить про законність укладених договорів факторингу і правомірність заміни стягувача у виконавчому провадженні. 
Задовольнивши позов ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суди першої та апеляційної інстанції не робили висновків про відсутність у позивача кредитної заборгованості, а виснували лише про те, що вона не є безспірною, у чому нотаріус при вчиненні напису не переконався. ОСОБА_1 у разі незгоди з мотивами судових рішень міг оскаржити їх в апеляційному та касаційному порядку, проте таким правом не скористався.
Інформація з ЄДРСР, наявна у вільному доступі, свідчить про те, що ОСОБА_1 майже через п`ять років після ухвалення рішення третейського суду від 09 серпня 2013 року оскаржив його. За доводами заявника рішення перебувало на стадії виконання. Судом за матеріалами третейської справи встановлено, що станом на 27 грудня 2007 року (дату укладення кредитного договору) ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Саме за цією адресою ПАТ «Альфа-Банк» направляло боржнику вимогу про дострокове повернення кредиту та копію позовної заяви. За цією ж адресою третейський суд надсилав ОСОБА_1 копію ухвали про початок розгляду третейської справи та копію рішення третейського суду від 09 серпня 2013 року. Апеляційний суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду, з чим погодився і суд касаційної інстанції.
Таким чином, суди у різних справах та провадженнях встановили наявність простроченої кредитної заборгованості ОСОБА_1 , чинність рішення про її стягнення, правомірність видачі виконавчого документу та його дубліката, неодноразову зміну сторони стягувача у виконавчому провадженні. Доведено, що копія довідки уповноваженої особи банку від 30 вересня 2010 року не є доказом погашення чи відсутності боргу. Чинні процесуальні документи підтверджують дійсність заборгованості та законність підстав для її стягнення. 
ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом термін не подавався.
Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представника скаржника та представника стягувача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду – без змін, виходячи з наступного.
Виснуючи про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції відхилив довідку АТ «Альфа-Банк» від 30 вересня 2010 року, як доказ відсутності у ОСОБА_1 перед ТОВ «Глобал Інфініті Україна» заборгованості. Суд зазначив, що кредитний договір від 27 грудня 2007 року мав виконуватися обома сторонами частинами з кінцевим терміном повернення ОСОБА_1 кредиту 27 грудня 2013 року. Платежі на погашення кредиту й сплати процентів за користування ним мали здійснюватися щомісячно рівними частинами відповідно до графіка платежів. Дані про те, що цей договір припинив дію 30 вересня 2010 року або що його розірвано чи виконано остаточно, і у довідці, і в інших наявних у справі матеріалах відсутні. Отже, надана скаржником довідка не може бути доказом того, що договірні відносини між АТ «Альфа-Банк» і ОСОБА_1 припинилися саме 30 вересня 2010 року. 
Районний суд зазначив, що після видачі заявнику довідки від 30 вересня 2010 року ухвалою суду від 09 жовтня 2013 року задоволено вимоги стягувача про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду. Це судове рішення є чинним і в силу ст. 431 ЦПК України, ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» підлягає виконанню. Боржником ОСОБА_1 не надано належних доказів про добровільну сплату боргу, а отже його обов`язок не припинився.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства. 
У справі з відкритих джерел встановлено, що у 2013 році ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду із заявою, в якій просило видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 09 серпня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за договором кредиту від 27 грудня 2007 року у розмірі 236 379,47 грн.
Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 жовтня 2013 року заяву ПАТ «Альфа-Банк» задоволено. Видано ПАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 09 серпня 2013 року у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту у сумі 236 379,47 грн та витрат по сплаті третейського збору у сумі 400 грн.
Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 червня 2018 року заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» задоволено. Замінено стягувача у виконавчому провадженні у справі № 751/8865/13-ц з ПАТ «Альфа-Банк» на його правонаступника – ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 490054631 від 27 грудня 2007 року.
Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 березня 2023 року заяву ТОВ «Глобал Інфініті Україна» задоволено. Замінено стягувача у справі № 751/8865/13-ц з примусового виконання виконавчого листа з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на його правонаступника – ТОВ «Глобал Інфініті Україна». Видано дублікат виконавчого листа № 751/8865/13-ц, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 236 379,47 грн для пред`явлення до виконання.
29 червня 2023 року Новозаводським районним судом м. Чернігова видано дублікат виконавчого листа № 751/8865/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 236,379,47 грн (а.с. 12). 
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. від 16 жовтня 2023 року виконавче провадження № 72302727 з примусового виконання виконавчого листа № 751/8865/13-ц, виданого 29 червня 2023 року Новозаводським районним судом м. Чернігова, закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (стягнення боргу у повному обсязі) (а.с. 10).
Згідно з довідкою від 30 вересня 2010 року, наданою в.о. директора відділення Полтавське ПАТ «Альфа-Банк» Кротенку К.П., станом на дату її видачі заборгованість перед ПАТ «Альфа-Банк» за укладеним з ОСОБА_1 кредитним договором № 490054631 від 27 грудня 2007 року повністю погашена й відсутня у зв`язку з поверненням предмета застави – автомобіля марки Ford Focus, державний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , на підставі договору доручення № 490054631 від 27 вересня 2010 року та акта приймання-передачі автомобіля від 27 вересня 2010 року (а.с. 4, 113).
Відповідно до Додаткової угоди від 30 вересня 2010 року до кредитного договору № 490054631 від 27 грудня 2007 року ПАТ «Альфа-Банк» в особі в.о. Полтавського відділення Гостевої Т.А. та ОСОБА_1 домовились про те, що: 1. відповідно до договору доручення № 490054631 від 27 вересня 2010 року та акту прийому-передачі автомобіля до цього договору доручення позичальник передав кредитору предмет застави автомобіль FORD FOCUS 2007 року випуску для його подальшої реалізації з метою виконання кредитних зобов`язань по кредитному договору № 490054631 від 27 грудня 2002 року в частині повернення тіла кредиту, процентів, штрафу, пені та інших грошових зобов`язань. 2. У зв`язку з повним виконанням кредитних зобов`язань сторони погодили внести зміни до пункту 2.3 кредитного договору № 490054631 від 27 грудня 2002 року та викласти його у наступній редакції: «Дата повернення остаточного кредиту 30.09.2010 року». 3. Сторони погодили, що всі зобов`язання один перед одним за кредитним договором та іншими додатками до нього виконані повністю. 4. Дія кредитного договору № 490054631 від 27 грудня 2002 року припинена з 30.09.2010 року. 5. Сторони претензій один до одного не мають (а.с. 114).
Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Обов`язковість рішення суду віднесено до основних засад судочинства (п. 9 ст. 129 Конституції України).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень. 
Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 431 ЦПК України).
Виконавчий документ – це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.
За приписами з ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
При цьому метою визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є унеможливлення подальшого проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом та закінчення виконавчого провадження (п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження»).
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.
Верховний Суд у своїй постанові від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20 указав на те, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання. 
Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Зважаючи на вищенаведені норми та дослідивши обставини справи в сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
За матеріалами справи встановлено, що за ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 жовтня 2013 року на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 09 серпня 2013 року видано виконавчий лист № 751/8865/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором від 27 грудня 2007 року в сумі 236 379,47 грн.
Надалі ухвалами Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 червня 2018 року та 17 березня 2023 року у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 751/8865/13-ц стягувача ПАТ «Альфа-Банк» замінено на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а згодом – на ТОВ «Глобал Інфініті Україна».
29 червня 2023 року Новозаводським районним судом м. Чернігова видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 236 379,47 грн. 
Постановою приватного виконавця від 16 жовтня 2023 року виконавче провадження № 72302727 з примусового виконання виконавчого листа № 751/8865/13-ц закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (стягнення боргу у повному обсязі).
У липні 2023 року, тобто під час примусового виконання виконавчого листа № 751/8865/13-ц, ОСОБА_1 звернувся із заявою про визнання його таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи таку вимогу тим, що його зобов`язання за кредитним договором від 27 грудня 2007 року припинилися і є виконаними у зв`язку з погашенням заборгованості шляхом повернення кредитору предмета застави (автомобіля) для подальшої реалізації. На підтвердження наведених обставин заявником надано довідку ПАТ «Альфа-Банк» від 30 вересня 2010 року та Додаткову угоду від 30 вересня 2010 року до кредитного договору № 490054631 від 27 грудня 2007 року. 
Колегія суддів, оцінюючи указані докази, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неможливості дійти на їх підставі висновку про відсутність у ОСОБА_1 заборгованості перед ТОВ «Глобал Інфініті Україна», що є предметом спору у цій справі. 
У матеріалах справи відсутній сам кредитний договір № 490054631 від 27 грудня 2007 року, отже суд позбавлений можливості проаналізувати процедуру внесення змін до цього правочину, в тому числі і щодо предмета застави та строків його дії. Скаржником не надано також документів, які підтверджують повноважень особи, яка з боку банку уклала Додаткову угоду до кредитного договору від 30 вересня 2010 року, на час її підписання. Зміст додаткової угоди свідчить про домовленість сторін щодо передачі предмета застави – транспортного засобу з метою його реалізації, проте ОСОБА_1 не надано відповідних платіжних документів, які свідчать про подальший продаж заставного транспортного засобу, його реалізаційну вартість, суму існуючої у заявника заборгованості на час продажу автомобіля та її повне покриття за рахунок предмета застави. 
Зобов`язання припиняється виконанням, отже для тверджень про відсутність боргу за кредитом лише додаткової угоди до кредитного договору та довідки про відсутність заборгованості за кредитним договором станом на 30 вересня 2010 року без надання ОСОБА_1 належних доказів виконання ним обов`язку по сплаті кредитних коштів недостатньо.
Районний суд правильно виснував, що укладений 27 грудня 2007 року з ОСОБА_1 кредитний договір є таким, що мав виконуватися частинами, тобто платежі на повернення кредиту й сплати процентів за користування ним мали здійснюватися щомісячно рівними частинами відповідно до графіка платежів, а кінцевим терміном договору визначено 27 грудня 2013 року. І рішення третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз», і ухвала Новозаводського районного суду м. Чернігова про видачу виконавчого документа на виконання цього рішення датовані 2013 роком. Отже, діями ПАТ «Альфа-Банк» засвідчено, що кредитор не вважав спірне зобов`язання припиненим, у зв`язку з чим вжив заходів щодо його примусового виконання. У зв`язку з наведеним районний суд дійшов правильного висновку про відсутність належних доказів на підтвердження припинення 30 вересня 2010 року договірних відносин між АТ «Альфа-Банк» і ОСОБА_1 .
Натомість, на користь доводів стягувача про існуюче у ОСОБА_1 кредитне зобов`язання після 30 вересня 2010 року свідчить чинна ухвала Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 жовтня 2013 року про видачу виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором від 27 грудня 2007 року. 
Наявні у вільному доступі в ЄДРСР дані підтверджують, що у червні 2021 року ОСОБА_1 звертався з позовом до ТОВ «Глобал Інфініті Україна» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Обґрунтовуючи ці вимоги, зазначав, що 24 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Глобал Інфініті Україна» заборгованості за кредитним договором від 27 грудня 2007 року у розмірі 1 089 871,06 грн. Вказаний виконавчий напис позивач вважав незаконним, оскільки його вчинення можливе лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, який позивачем не укладався. Вважав, що у виконавчому написі відсутнє посилання на документи, які підтверджують безспірність заборгованості. 
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 12 липня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 24 березня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. Суд першої інстанції виходив з того, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався, що існуюча у ОСОБА_1 є безспірною, чим порушив норми ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.
Постановою Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року указане рішення суду змінено шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції цієї постанови. Суд апеляційної інстанції зазначив, що згідно з довідкою ПАТ «Альфа-Банк» від 30 вересня 2010 року станом на указану дату заборгованість перед ПАТ «Альфа-Банк» за укладеним з ОСОБА_1 кредитним договором від 27 грудня 2007 року повністю погашена й відсутня у зв`язку з поверненням предмета застави. Згідно з іншою довідкою АТ «Альфа-Банк» від 08 жовтня 2020 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Альфа-Банк» за кредитним договором відсутня у зв`язку з відступленням права вимоги до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Отже, наведена у довідках інформація є суперечливою, тому відсутні підстави вважати, що зазначена у виконавчому написі заборгованість ОСОБА_1 є безспірною.
Водночас, задовольнивши позов ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суди першої та апеляційної інстанції не зробили висновків про відсутність у позивача кредитної заборгованості, а виснували лише, що вона не є безспірною, у чому нотаріус при вчиненні напису не переконався. Рішення апеляційної інстанції учасниками справи в касаційному порядку не оскаржувалося.
Колегія суддів не аналізує доводи скаржника про нелегітимність громадської організації – Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз», яким ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 490054631 від 27 грудня 2007 року, оскільки правомірність ухвалення такого рішення не є предметом цього спору. ОСОБА_1 неодноразово намагався скасувати рішення третейського суду, проте судом відмовлено у задоволенні клопотання заявника про поновлення строку на подачу заяви про скасування рішення третейського суду. 
З огляду на наведені обставини апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 не наведено і за матеріалами справи не встановлено обставин, передбачених ст. 432 ЦПК України, для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Наразі виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 751/8865/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Глобал Інфініті Україна» заборгованості за договором кредиту від 27 грудня 2007 року у сумі 236 379,47 грн закінчено у зв`язку з його повним фактичним виконанням (п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження»). 
Беручи до уваги зазначене у сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції правильно визначив наявність правових підстав для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують і не дають підстави для скасування судового рішення, яке постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, 

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 січня 2026 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 червня 2026 року.

Головуюча Н.В. Шитченко 

Судді Н.В. Висоцька

О.Є. Мамонова