179/1999/25
2/179/179/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2026 року  Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Ковальчук Т.А.,
за участю секретаря Хорольської І.П.,
представника позивача Мороз Н.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Магдалинівської селищної ради (в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг» Магдалинівської селищної ради, про відібрання малолітньої дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Магдалинівської селищної ради, який діє в інтересах малолітньої малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг» Магдалинівської селищної ради, про відібрання малолітньої дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що батьками малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 .
10.01.2025 на адресу КУ «Центр надання соціальних послуг» Магдалинівської селищної ради надійшла телефонограма, з тексту якої стало відомо, що за адресою: АДРЕСА_2 , проживає сім?я ОСОБА_4 , в якій виховується 9-річна дитина. Батьки неналежним чином виконують свої батьківські обов?язки, зловживають алкогольними напоями, дитина голодна та хвора. З метою перевірки інформації, зазначеної у вищевказаній телефонарамі, представниками Третьої особи було відвідано родину та здійснено оцінку потреб. 
За результатом візиту до родини відповідачів було встановлено, що родина перебуває у складних життєвих обставинах. Умови проживання неналежні. Починаючи з 27.01.2025 родині Відповідачів надається послуга соціального супроводу родин, як таким, які опинилися у складних життєвих обставинах. 
18.02.2025 за заявами Відповідачів їх сина - ОСОБА_5 , 2015 р.н., влаштовано до сім?ї патронатного вихователя ОСОБА_6 на час подолання батьками складних життєвих обставин. Про що, 18.02.2025 виконавчим комітетом Магдалинівської селищної ради винесено відповідне рішення №1733, з терміном перебування дитини в патронаті - три місяці, починаючи з 18.02.2025 по 17.05.2025, Разом з цим, між Магдалинівською селищною радою та ОСОБА_2 укладено договір про патронат над дитиною, в якому передбачені права та обов?язки обох сторін. 
В подальшому, у зв?язку з тим, що у будинку, де проживають Відповідачі, були відсутні належні умови для проживання та виховання їх дитини, що могло бути загрозою для життя та здоров?я ОСОБА_7 , було вирішено про недоцільність повернення дитини до них та двічі: 23.05.2025 та 13.08.2025 рішеннями виконавчого комітету Магдалинівської селищної ради №1852 та №1967 продовжено термін перебування дитини в сім?ї патронатного вихователя.
Обидва рази відповідачі, всупереч своїм обіцянкам, так і не створили належні та безпечні умови для дитини. В будинку завжди було неохайно, кімнати потребували прибирання, було холодно, обмежена кількість меблів, обмежений запас продуктів харчування, відсутня постільна білизна, в тому числі для дитини, відсутне окреме місце для сну дитини, відсутні стіл для навчань, дитячий одяг
26.09.2025 року було продовжено термін перебування ОСОБА_1 у сім`ї патронатного вихователя до 01.11.2025 року, однак відповідачі так і не створили належні умови, аби повернути дитину. Дитина перебуває в патронаті з 18.02.2025 року по 04.11.2025 рік включно.
11.11.2025 відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини Магдалинівської селищної ради, на якому вирішувалося питання про доцільність/недоцільність відібрання малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від його батьків: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , без позбавлення їх батьківських прав. 3 протоколу № 14 вбачається, що комісія вирішила за доцільне відібрання дитини від батьків, без позбавлення їх батьківських прав.
Малолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 18 лютого 2025 року та станом на 03 листопада 2025 року, перебуває у сім?ї патронатного вихователя у зв?язку неналежним виконанням його батьками своїх батьківських обов?язків, відсутністю у них безпечних і належних умов для проживання, харчування та виховання дитини та на момент окремого проживання від батьків потребує не лише догляду, а й матеріальної підтримки. Проте, батьки не беруть участі у матеріальному забезпеченні сина, не надають жодної допомоги на його утримання, не купують речей, засобів гігієни, одягу чи навчальних матеріалів, не цікавляться станом його здоров?я. Починаючи з 18.02.2025 фактичне утримання дитини здійснюється патронатним вихователем та за рахунок коштів державного бюджету.
У зв`язку із цим, враховуючи, що відповідачі інвалідності не мають, є здоровими та працездатними, інших осіб на утриманні не мають, позивач просить відібрати дитину ОСОБА_1 від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини по 3000 грн щомісяця.
28.11.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
25.12.2025 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача у судовому засідання підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.
Відповідачі у судове засідання не з`явились, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_1 , батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 09.06.2015 року. (а.с. 9)
Довідкою КУ «Центр надання соціальних послуг» Магдалинівської селищної ради від 28.01.2025 року надано інформацію про звернення на гарячу лінію «Якщо ображають дитину» Дніпропетровського обласного центру соціальних служб N?01 від 10.01.2024 щодо неналежного виконання батьківських обов?язків в родині ОСОБА_4 , які мешкають в АДРЕСА_2 разом з малолітнім сином ОСОБА_1 , відділенням соціальної роботи та соціального супроводу сімей/осіб КУ «Центр надання соціальних послуг» Магдалинівської селищної ради з 10.01.2025 року по 16.01.2025 року здійснено оцінку потреб родини. (а.с.13)
Довідкою КУ «Центр надання соціальних послуг» Магдалинівської селищної ради від 28.01.2025 року надано інформацію про візит до родини ОСОБА_4 , в ході якого встановлено, що родина проживає в глиняному будинку, в якому холодно, запас їжі та дрів відсутній. Дитина не відвідує останнім часом школу, батьки вживають часто алкогольні напої. (а.с.16)
За заявами відповідачів Виконавчим комітетом Магдалинівської селищної ради видано рішення №1733 від 18.02.2025 року про влаштування ОСОБА_1 до родини патронатного вихователя та надалі укладено Договір про патронат над дитиною від 18.02.2025 року. (а.с. 21-24)
Актами обстеження умов проживання від 13.03.2025, 27.03.2025, 12.05.2025, 16.06.2025, 07.07.2025, 30.07.2025, 13.08.2025 року встановлено, що відповідачі не вчинили дій на покращення умов проживання і відповідно дитина ОСОБА_1 продовжувала перебувати у родині патронатного вихователя. (а.с.25,26,27,30,31,32,33)
Надалі дитину було виведено з патронатної родини, адже надійшла заява від ОСОБА_2 про те, що він змінив місце проживання ( АДРЕСА_1 ), в якому дійсно були належні умови. 
26.09.2025 року в результаті чергового візиту встановлено, що ОСОБА_1 вже не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а повернувся до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де відсутні належні умови для проживання дитини.
02.10.2025 року укладено Договір №9 про патронат над дитиною, підписаний зокрема батьком ОСОБА_2 та матір`ю ОСОБА_3 (а.с.46-51)
Із наданих позивачем матеріалів встановлено, що батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не приділяли час та увагу дитині у тому числі, коли ОСОБА_1 хворів та потребував укладення декларації із сімейним лікарем. Батьки не цікавляться життям дитини та навчанням. Підтверджено факт притягнення до адміністративною відповідальності, наявність слабкого соціального та матеріального становища ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . 
Рішеннями Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 04.02.2021 року та 12.12.2022 року ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав відносно інших її дітей, що також підтверджує факт незацікавленості ОСОБА_3 у вихованні власних дітей. (а.с.63-69)
Висновком Органу опіки і піклування Магдалинівської селищної ради про доцільність відібрання малолітньої дитини дитини – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від батьків: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 затвердженим Виконавчим комітетом Магдалинівської селищної ради від 13.11.2025 року рішення №2109, встановлено за доцільне відібрати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від батьків без позбавлення їх батьківських прав.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» конкретизує, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, згідно до положень ст. 7 СК України.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно ст. 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Частина 2 ст. 155 СК містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.
Згідно ч. 1 ст. 170 СК України закріплено загальні положення про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Так, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
У відповідності до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 СК України, а саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.
Основні підстави для відібрання дитини зазначені у ч.1 ст. 164 СК України.
Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній нормі, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.
Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 в справі № 402/428/16-ц.
За змістом ч. 2 ст. 170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.
Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»).
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої.
Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або навчальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку.
Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України).
Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (зі змінами), яка ратифікована постановою Верховної Ради від 27.02.1991, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.
Оцінюючи встановлені обставини, суд констатує, що поведінка відповідачів по відношенню до їх сина є негативною.
Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд вважає доведеними факти ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачів відносно свого малолітнього сина, а залишення її у відповідачів є небезпечним для життя та здоров`я дитини, її морального виховання.
Суд вважає, що перебування малолітньої дитини разом з батьками без позитивних змін у поведінці останніх, становитиме небезпеку для неї, з точки зору її соціалізації, збереження фізичного та психічного здоров`я.
Суд вважає обґрунтованим та приймає висновок Органу опіки і піклування Магдалинівської селищної ради про доцільність відібрання малолітньої дитини дитини – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від батьків: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 затвердженим Виконавчим комітетом Магдалинівської селищної ради від 13.11.2025 року рішення №2109.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість відібрання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від батьків: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення їх батьківських прав.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про відібрання малолітньої дочки без позбавлення її батьків батьківських прав підлягають задоволенню, а таке рішення ухвалюється в інтересах дитини.
Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачам, що вони вправі звернутись до суду з позовом в порядку ч. 3 ст. 170 СК України про повернення дитини, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини.
Оскільки під час розгляду справи встановлено, що дитина фактично позбавлена батьківського піклування суд, виходячи з положень ч. 5 ст. 167 СК України, вважає необхідним передати дитину Органу опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації для подальшого забезпечення дитини сімейними формами виховання.
Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини суд відзначає, що одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.
Як визначено у ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
З огляду на зазначене, враховуючи, що відповідачі зобов`язані утримувати свою дочку, батьками якої вони є, до досягнення нею повноліття, суд вважає можливим стягнути з них аліменти на користь фізичних чи юридичних осіб, на утриманні яких буде перебувати дитина.
Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд вважає, що з відповідачів, окремо з кожного, слід стягнути аліменти в розмірі 3000 грн щомісяця.
Суд вважає, що вказаний розмір аліментів є співмірним із тими відомостями та доказами, які були надані суду, при цьому такий розмір аліментів забезпечить матеріальні потреби дитини з урахуванням її віку і стану здоров`я та є достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку.
За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів, окремо з кожного, на користь держави судові витрати в розмірі 2422,40 грн, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 12-13, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Магдалинівської селищної ради (в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг» Магдалинівської селищної ради, про відібрання малолітньої дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав - задовольнити.

Відібрати малолітню дитину - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від його батьків: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , без позбавлення їх батьківських прав та передати дитину Органу опіки та піклування Магдалинівської селищної ради для його подальшого влаштування відповідно до вимог чинного законодавства України.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання його малолітнього сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь Органу опіки та піклування Магдалинівської селищної ради, державних установ та інших осіб, під опікою яких буде знаходитися чи подальшому влаштована дитина, починаючи з дня подання даної позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання її малолітнього сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь Органу опіки та піклування Магдалинівської селищної ради, державних установ та інших осіб, під опікою яких буде знаходитися подальшому влаштована дитина, починаючи з дня подання даної позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь держави судові витрати в розмірі 1211,2 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), на користь держави судові витрати в розмірі 1211,2 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Орган опіки та піклування Магдалинівської селищної ради, вул.Центральна, 46, с-ще Магдалинівка, ЄДРПОУ 04338405.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг» Магдалинівської селищної ради, вул. Набережна, 1Б, с-ще Магдалинівка, ЄДРПОУ 34277200.

Суддя Т.А.Ковальчук