Справа № 157/1328/25
Провадження №2-о/157/16/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року	місто Камінь-Каширський	

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:
головуючого – судді Антонюк О.В., 
присяжних – Бобка Р.Р., Шафарчука А.В.,
з участю секретаря судового засідання – Солошик Д.В., 
представника заявниці – Хижняк А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи – Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , Камінь-Каширський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , про оголошення фізичної особи померлою, 
встановив:
Заявниця ОСОБА_1 звернулася у суд з заявою (заінтересовані особи – Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , Камінь-Каширський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції), що підписана її представником – адвокатом Хижняк А.В., повноваження якої підтверджуються ордером про надання правничої (правової) допомоги серії ВН № 1549808 від 25 липня 2025 року, у якій просить оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Нуйно, Камінь-Каширського району, Волинської області, який загинув при виконанні бойового завдання в районі населеного пункту Вербове Пологівської міської територіальної громади Запорізької області, в зоні ведення бойових дій під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, померлим; датою смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Нуйно, Камінь-Каширського району, Волинської області, вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місцем смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Нуйно, Камінь-Каширського району, Волинської області, вважати с. Вербове Пологівської міської територіальної громади Запорізької області. В обґрунтування вимог представник заявниці зазначає, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Нуйнівською сільською радою Камінь-Каширського району, актовий запис № 9. ОСОБА_3 був військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на посаді навідника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до сповіщення сім`ї № 137 від 05 березня 2024 року сповіщено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти за особливих обставин 29 лютого 2024 року в районі Вербове Пологівського району Запорізької області, під час виконання бойових завдань з оборони та відсічі збройної агресії рф проти України. Як вбачається з акта службового розслідування, відповідно до рапорту командира НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_4 від 29.02.2024 №3216 встановлено, що у період з 22.02.2024 по 27.02.2024 поблизу населеного пункту Вербове Пологівського району Запорізької області під час виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №3 18/окп/дск від 16.02.2024 військовослужбовцями 2 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 в результаті численних мінометних та артилерійських обстрілів, повітряних атак безпілотними літальними апаратами зі сторони ворожих сил російської федерації зник зв`язок з військовослужбовцями 2 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , а саме: навідником 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_3 , стрільцем - санітаром 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_5 та механіком - водієм 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_6 , які на момент зникнення перебували у засобах індивідуального захисту та шоломах. В ході службового розслідування було встановлено, що 24.02.2023 відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 №227/160/дск від 22.02.2024, особовий склад зведених підрозділів за участю солдата ОСОБА_3 , солдата ОСОБА_5 та старшого солдата ОСОБА_7 виконував поставлену бойову задачу та в результаті вогневого ураження зі сторони ворога, ймовірно артилерійського та мінометного обстрілів, старший солдат ОСОБА_7 отримав поранення не сумісні з життям та ймовірно загинув. Силами зведеного підрозділу за участю солдата ОСОБА_3 , солдата ОСОБА_5 було розпочато евакуацію тіла солдата ОСОБА_7 , вдалось доставити тіло солдата ОСОБА_7 до спостережної позиції (надалі СП) неподалік умовної позиції «БАРСЕЛОНА». У подальшому розпочався бій з противником, який знаходився в бліндажі неподалік, солдат ОСОБА_3 загинув внаслідок ворожого «скиду». Військовослужбовець із позивним « ОСОБА_8 » і солдат ОСОБА_5 з позивним « ОСОБА_9 » продовжили контролювати СП. В подальшому солдат ОСОБА_5 загинув внаслідок ворожого «скиду». Зв`язок з солдатом ОСОБА_3 , солдатом ОСОБА_5 та старшим солдатом ОСОБА_7 було втрачено, спроби відновити зв`язок результатів не дали, зі слів очевидців вони загинули. У зв`язку зі шквальним вогнем з боку ворога тіла солдата ОСОБА_3 , солдата ОСОБА_5 та старшого солдата ОСОБА_7 евакуювати не змогли. З пояснень старшого лейтенанта ОСОБА_10 , солдата ОСОБА_11 , сержанта ОСОБА_12 вбачається, що зв`язок з солдатом ОСОБА_3 , солдатом ОСОБА_5 та старшим солдатом ОСОБА_7 було втрачено, спроби відновити зв`язок результатів не дали, вони ймовірно загинули. Проведеним службовим розслідуванням ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених положеннями ст. 429 Кримінального кодексу України, а саме: «Самовільне залишення поля бою або відмова діяти зброєю», та положеннями ст. 430 Кримінального кодексу України «Добровільна здача в полон», в діях зазначених вище військовослужбовців не встановлено. Як вбачається з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2024 року №590 про результати службового розслідування за фактом безвісти зниклих військовослужбовців НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 , солдата ОСОБА_5 та солдата ОСОБА_6 було прийнято рішення вважати такими, що зникли безвісти під час захисту Батьківщини в зоні ведення бойових дій по відсічі збройної агресії російської федерації в районі населеного пункту Вербове, Пологівського району Запорізької області ІНФОРМАЦІЯ_3 - солдата ОСОБА_3 навідника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . Крім того, як вбачається з відповіді на адвокатський запит №33/7-Ж-4235в від 19.06.2024 року від Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України - в Об`єднаному центрі наявна інформація про факт зникнення ОСОБА_3 . В рамках взаємодії з органами, які уповноважені на розшук осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, міжнародними організаціями, відомості про місцезнаходження ОСОБА_3 , можливе перебування його у полоні держави-агресора тощо Об`єднаним центром не отримувались. Згідно з даними, зазначеними у наказі Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 «Про затвердження Переліку території, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» с. Вербове Пологівської міської територіальної громади Запорізької області з 03 березня 2022 року є окупованою територією. Приймаючи до уваги, що від дня закінчення активних бойових дій у населеному пункті Вербове, яке є місцем ймовірної загибелі солдата ОСОБА_3 під час виконання ним бойового завдання, до дня звернення до суду з даною заявою минуло більше шести місяців, приходимо до висновку про наявність передбачених ст. 46 ЦК України підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та оголошення ОСОБА_3 померлим від дня його вірогідної смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України біля населеного пункту Вербове Пологівської міської територіальної громади Запорізької області. Заявниця позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію смерті свого сина та отримати свідоцтво про його смерть у відділі ДРАЦС, оскільки він зник безвісти у зоні бойових дій під час виконання обов`язків військової служби, що позбавляє її можливості скористатися своїми цивільними і соціальними правами, пов`язаними зі смертю сина, зокрема оформити спадщину, отримати одноразову грошову допомогу, як член сім`ї загиблого військовослужбовця, отримати статус члена сім`ї загиблого військовослужбовця та інше. Отже, оголошення ОСОБА_3 померлим має для заявниці юридичне значення та є передумовою для виникнення її особистих та майнових прав. Виходячи з вищевикладеного, іншим шляхом, окрім звернення до суду, неможливо оголосити особу померлою.
Ухвалою судді від 30 липня 2025 року заяву про оголошення фізичної особи померлою прийнято до розгляду і у справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні.
Ухвалою суду від 12 листопада 2025 року до участі у справі залучено як заінтересовану особу ОСОБА_2 .
22 січня 2026 року представник заявниці ОСОБА_1 – адвокат Хижняк А.В. подала до суду додаткові письмові пояснення, у яких зазначає, що у постанові від 11 грудня 2024 року у справі №9755/11021/22 (провадження №9 14-94цс24) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість (пункт 81). Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (пункт 82). Окрім цього, з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій (пункт 99). У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності (пункт 100). Також у цій постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309. Проте, Наказ Міністерства розвитку громад та територій від 22.12.2022 №309 втратив чинність на підставі Наказу Міністерства розвитку громад та територій №376 від 28.02.2025. Відповідно до Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, згідно до затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376, с. Вербове Пологівської міської територіальної громади, код «UA23100190050038798», включене до переліку територій, тимчасово окупованих російською федерацією. Датою початку тимчасової окупації визначено 03 березня 2022 року, при цьому дата припинення тимчасової окупації станом на час розгляду справи не визначена. Інформація про ведення на цій території активних бойових дій, їх початок та завершення у згаданому Переліку відсутня. За наведених обставин, шестимісячний строк для оголошення ОСОБА_3 померлим слід відраховувати від дня настання події, яка спричинила його загибель, а саме: з 29 лютого 2024 року. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що законодавець, формуючи припис речення другого частини другої статті 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене уточнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України. Наведене тлумачення відповідає і європейським стандартам. Так, відповідно до Рекомендації CM/Rec(2009)12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів, які стосуються осіб, зниклих безвісти, та презумпції смерті (прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 09 грудня 2009 року на 1073-му засіданні заступників міністрів), якщо обставини зникнення безвісти особи є такими, що дають підстави для висновку про ймовірність її загибелі, то для подання запиту бажано, щоб час, що минув з моменту зникнення або з моменту отримання останньої звістки про те, що особа жива, становив не більше одного року (пункт 2 принципу четвертого). Постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 26.02.2024 у справі № 686/9938/23 зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги: обставини зникнення ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання у складі підрозділу Збройних Сил України; характер виконуваного ним завдання; бойову обстановку та умови, за яких відбулося зникнення, що об`єктивно створювали реальну загрозу життю; тривалу відсутність будь-яких достовірних відомостей про місцезнаходження ОСОБА_3 , його перебування у полоні або наявність ознак життя; неможливість проведення повноцінних пошукових заходів у зв`язку з бойовими діями та окупацією відповідної території, є усі підстави для того, щоб зробити можливим вірогідне припущення про смерть ОСОБА_3 , тому заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а ОСОБА_3 , підлягає оголошенню померлим від дня його вірогідної смерті, яка настала під час виконання ним бойового завдання у складі підрозділу Збройних Сил України в ході здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в умовах воєнних дій у районі населеного пункту Вербове Пологівського району Запорізької області.
Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, її представник – адвокат Хижняк А.В. у судовому засіданні заяву підтримала з викладених у ній підстав.
Представник Міністерства оборони України Тіщенко А.В. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, з якої вбачається, що він просить справу розглянути у відсутності представника Міністерства оброни України, а також подав письмові пояснення, з яких вбачається, що оголошення померлим зумовлено необхідністю оформлення спадщини, отримання одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, отримати статус члена сім`ї загиблого військовослужбовця та інше. Оскільки зниклий безвісти не проходив військову службу у Міністерстві оборони України то, відповідно, Міністерство оборони України не володіє інформацією про нього. Зниклий безвісті за особливих обставин входив до особового складу військової частини НОМЕР_1 , яка в свою чергу входить до складу Збройних Сил України, які підпорядковані Міністерству оборони України, яке здійснює забезпечення, військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України. Таким чином, Міністерство оборони України здійснює забезпечувальну діяльність Збройних Сил України, а не здійснює безпосереднє керівництво ними і не може володіти інформацією щодо зазначеного військовослужбовця. Відсутність безумовних доказів, що надаються заявницею, вважає унеможливлює оголошення особи померлою.
Представник Камінь-Каширського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Струк К.В. у судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання, із змісту якого вбачається, що вона просить справу за заявою ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою розглянути у відсутності представника відділу. 
Представник Військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду був повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив, заперечення на заяву не подав.
Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, її представник – адвокат Литвиненко А.М. подала до суду заяву, з якої вбачається, що вона просить справу розглянути у її та ОСОБА_2 відсутності та не заперечує проти ухвалення судом рішення про оголошення ОСОБА_3 , який є її чоловіком, померлим. 
Заслухавши пояснення представника заявниці, показання свідків, дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. 
Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Суд встановив, що заявниця ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 04 лютого 1978 року Нуйнівською сільською радою Камінь-Каширського району.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 був військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на посаді навідника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . 
З копії сповіщення сім`ї № 137 від 05 березня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти за особливих обставин 29 лютого 2024 року в районі Вербове Пологівського району Запорізької області, під час виконання бойових завдань з оборони та відсічі збройної агресії рф проти України. 
З копії акта службового розслідування, за підписом заступника командира 2 мінометної батареї НОМЕР_3 механізованого батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 , що складений на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 «Про призначення службового розслідування за фактом безвісти зниклих 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 , солдата ОСОБА_5 та солдата ОСОБА_6 » № 147 від 29 лютого 2024 року вбачається, що в ході службового розслідування встановлено, що у період з 22.02.2024 по 27.02.2024 під час виконання бойового розпорядження командира НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 №227/160/дск від 22.02.2024 солдат ОСОБА_3 , солдат ОСОБА_5 в складі сил зведеного підрозділу в районі населеного пункту Вербове Пологівського району Запорізької області, зі слів очевидців, отримали поранення та ймовірно загинули в результаті артилерійського обстрілу, скидів боєприпасів з дрону, тіла останніх не вдалося евакуювати через постійні обстріли зі сторони ворожих сил російської федерації, тому останні вважаються зниклими безвісти, а також встановлено, що ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених положеннями ст. 429 КК України (Самовільне залишення поля бою або відмова діяти зброєю), та ст. 430 КК України (Добровільна здача в полон), в діях зазначених вище військовослужбовців не встановлено. З цього ж акта службового розслідування вбачається, що під час встановлення обставин щодо загибелі солдата ОСОБА_3 були, поряд з іншим, взяті до уваги пояснення свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_15 . Останній, зокрема, як вбачається з цього акта пояснив, що 24.02.2023 відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 №227/160/дск від 22.02.2024 особовий склад зведених підрозділів за участю солдата ОСОБА_3 , солдата ОСОБА_5 та старшого солдата ОСОБА_7 виконував поставлену бойову задачу, та в результаті вогневого ураження зі сторони ворога, імовірно артилерійського та мінометного обстрілів, старший солдат ОСОБА_7 отримав поранення не сумісні з життям та імовірно загинув. Силами зведеного підрозділу за участю солдата ОСОБА_3 , солдата ОСОБА_5 було розпочато евакуацію солдата ОСОБА_7 , вдалось доставити ОСОБА_7 до спостережної позиції неподалік умовної позиції «БАРСЕЛОНА». В подальшому розпочався бій з противником, який знаходився в бліндажі неподалік, солдат ОСОБА_3 загинув внаслідок ворожого «скиду». Зв`язок з солдатом ОСОБА_3 , солдатом ОСОБА_5 було втрачено, спроби відновити зв`язок результатів не дали, останні ймовірно загинули.
Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що він будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в один з днів 2024 року, точної дати не пам`ятає, по радіозв`язку дізнався про те, що з військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , який виконував бойове завдання із зайняття спостережного пункту поблизу населеного пункту Вербове Пологівського району Запорізької області втрачено зв`язок та останній зник безвісти. 
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що він у кінці лютого 2024 року, будучи заступником командира батальйону військової частини НОМЕР_1 та перебуваючи у підпорядкуванні НОМЕР_4 десантно-штурмової бригади, спільно з військовослужбовцями виконували бойові завдання у напрямку населеного пункту Вербове Пологівського району Запорізької області, бойова група, до складу якої входив військовослужбовець ОСОБА_3 , зайняла позицію та утримувала її, однак противник почав проводити штурмові дії, з використанням артилерійських обстрілів, скидів з дронів, в подальшому йому по радіозв`язку від військовослужбовця ОСОБА_15 , позивний якого « ІНФОРМАЦІЯ_5 », стало відомо, що ОСОБА_3 отримав важкі порання у голову, а через 10-15 хв ОСОБА_15 повідомив, що ОСОБА_3 загинув внаслідок ворожого скиду з дрону. 
З копії рапорту командира НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_16 від 29 лютого 2024 року №3216 вбачається, що в період з 22.02.2024 по ІНФОРМАЦІЯ_3 в районі населеного пункту Вербове Пологівського району Запорізької області під час виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №318/окп/дск від 16.02.2024 в результаті численних обстрілів з артилерії, мінометів, АГС. стрілецької зброї. а також скидання гранат, атаки безпілотними літальними апаратами зі сторони противника зникли безвісти військовослужбовці, зокрема, солдат ОСОБА_3 .
З копії наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 «Про результати проведення службового розслідування за фактом безвісти зниклих військовослужбовців НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 , солдата ОСОБА_5 та солдата ОСОБА_6 » № 590 від 13 квітня 2024 року вбачається, що належить вважати ттакими, що зникли безвісти під час захисту Батьківщини в зоні ведення бойових дій по відсічі збройної агресії російської федерації в районі населеного пункту Вербове, Пологівського району Запорізької області ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема солдата ОСОБА_3 - навідника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . 
З повідомлення керівника Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України ОСОБА_17 № 33/7-Ж-4235в від 19 червня 2024 року вбачається, що в Об`єднаному центрі наявна інформація про факт зникнення ОСОБА_3 ; в рамках взаємодії з органами, які уповноважені на розшук осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, міжнародними організаціями, відомості про місцезнаходження ОСОБА_3 , можливе перебування його у полоні держави-агресора тощо Об`єднаним центром не отримувались.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України).
Район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. 
Зазначений правовий висновок наведено у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто, констатація високого ступеня ймовірності смерті. В той час як встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті.
У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його ймовірної смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, або у зв`язку з воєнними діями.
Частиною 2 ст. 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» встановлено, що рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою не є підставою для припинення її розшуку. Якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи.
У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звернуто увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.
Підставою для оголошення особи померлою в судовому порядку є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Такий правовий висновок наведено у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
Суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.
Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 лютого 2023 року у справі № 910/18214/19 звернула увагу на співвідношення між загальною та спеціальною нормою ст. 46 ЦК України.
Так, спеціальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у певних випадках, визначених такою нормою права (ч. 2 ст. 46 ЦК України), а загальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у всіх випадках, крім тих, на які поширюється гіпотеза спеціальної норми (ч. 1 ст. 46 ЦК України). Тому загальна та спеціальна норми не суперечать одна одній, а встановлюють системне законодавче регулювання.
У постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.
Частину другу статті 46 ЦК України потрібно тлумачити з урахуванням динамічного характеру суспільних відносин, які в умовах воєнних дій, збройних конфліктів зазнають швидких і непередбачуваних змін. Це вимагає оперативного реагування з боку суду для забезпечення ефективної охорони прав і законних інтересів осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси. Стислість строків вирішення такої категорії справ та ухвалення судових рішень у досліджуваній категорії справ стає особливо важливою в умовах, коли йдеться про встановлення правового статусу осіб, які зникли безвісти під час воєнних дій, збройного конфлікту, оскільки затримки в правовому реагуванні можуть призвести до погіршення ситуації для постраждалих осіб, їхніх родин і суспільства загалом.
За останні десятиріччя суспільні відносини зазнали докорінних змін, зокрема завдяки розвитку технологій, тому законодавець у чинному ЦК України передбачив скорочений шестимісячний строк.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.
Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою.
Швидкоплинні зміни суспільних відносин та життєвих обставин, зокрема на території активних бойових дій, впливають на можливість встановлення фактичного місця перебування зниклої особи. Тому, застосовуючи телеологічний підхід до тлумачення досліджуваної норми права, можна зробити висновок, що строк у шість місяців потрібно відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці (території) ймовірної загибелі фізичної особи. Це забезпечує більш обґрунтований підхід до визначення моменту, коли зникнення фізичної особи (з надзвичайно високим ступенем вірогідності) можна вважати остаточним і невідворотним, що відповідає меті законодавчого регулювання - забезпеченню справедливості та правової визначеності для всіх зацікавлених сторін у таких суспільних відносинах.
Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями.
Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії рф.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24) наголошує, що законодавець, формуючи припис речення другого частини другої статті 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України.
Законодавець запроваджує спеціальну цивільно-правову норму з метою конкретизації, деталізації та диференціації правового регулювання цивільних відносин в межах їх загального роду. Спеціальна норма походить від загальної і тісно з нею пов`язана.
Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі - Наказ № 309).
Проте, наказ Міністерства розвитку громад та територій від 22.12.2022 №309 втратив чинність на підставі Наказу Міністерства розвитку громад та територій №376 від 28.02.2025.
Відповідно до Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376, с. Вербове Пологівської міської територіальної громади, код «UA23100190050038798», включене до переліку територій, тимчасово окупованих російською федерацією. Датою початку тимчасової окупації визначено 03 березня 2022 року, при цьому дата припинення тимчасової окупації станом на час розгляду справи не визначена.
З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги встановлені судом обставини зникнення ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання у складі підрозділу Збройних Сил України, характер виконуваного ним завдання, бойову обстановку та умови, за яких відбулося зникнення, про що зазначено в акті службового розслідування та що об`єктивно створювали реальну загрозу життю особи; тривалу відсутність будь-яких достовірних відомостей про місцезнаходження ОСОБА_3 , про його перебування у полоні або наявність ознак життя; неможливість проведення повноцінних пошукових заходів у зв`язку з бойовими діями та окупацією відповідної території, суд дійшов висновку, що наявні підстави для вірогідного припущення про смерть ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 при виконанні бойового завдання в районі населеного пункту Вербове Пологівської міської територіальної громади Запорізької області, в зоні ведення бойових дій, під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, у зв`язку з чим, враховуючи високий ступінь ймовірності смерті за вказаних обставин, його належить оголосити померлим від дня вірогідної смерті, визначивши місцем смерті с. Вербове Пологівської міської територіальної громади Запорізької області.
Посилання представника Міністерства оборони України Тіщенка А.В. на відсутність достатніх доказів для визнання особи померлою є безпідставними і спростовуються вищезазначеними дослідженими судом доказами, у тому числі показаннями допитаних у судовому засіданні свідків, які у своїй сукупності діють суду достатні підстави припустити ймовірну смерть особи, яку заявниця просить оголосити померлою.
Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.
Згідно зі ст. 48 ЦК України якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна.
Керуючись ст. ст. 13, 18, 77-81, 293, 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд 

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_5 ), заінтересовані особи – Міністерство оборони України (місцезнаходження: проспект Повітряних сил України, 6, м. Київ, код ЄДРПОУ 00034022), Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), Камінь-Каширський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Незалежності, 8, м. Камінь-Каширський, Волинська область, код ЄДРПОУ 26038922), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), про оголошення фізичної особи померлою, - задовольнити.
Оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Нуйно, Камінь-Каширського району Волинської області, який загинув при виконанні бойового завдання в районі населеного пункту Вербове Пологівської міської територіальної громади Запорізької області, в зоні ведення бойових дій під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, - померлим від дня вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши місцем смерті с. Вербове Пологівської міської територіальної громади Запорізької області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. 

Дата складення повного судового рішення – 29 квітня 2026 року. 

Головуючий: 	  	О.В. Антонюк	

Присяжні: Р.Р. Бобко А.В.Шафарчук