Справа №: 398/5740/25	

Провадження №: 2-а/398/8/26
РІШЕННЯ
Іменем України 

"03" червня 2026 р. м. Олександрія 

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: 
головуючого судді Петренко С.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Шаповал Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Шило Алла Олександрівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2025 року  ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Шило Алла Олександрівна, звернувся з позовом до Крюківського районного суду міста Кременчука, який зареєстрований канцелярією суду 20.02.2026 року, до  ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позову позивач вказує, що 27 серпня 2025 року постановою № 1002 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу у розмірі 25 500 грн. Оскаржувану постанову позивач отримав через свого представника адвоката Шило А.О. 27.08.2025 року. Вважає, що оскаржувана постанова є протиправною, незаконною, такою, що винесена без дотримання норм чинного законодавства, з наступного: зі змісту оскаржуваної постанови, вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , був запрошений для перевірки облікових даних, під час якої було встановлено, що він порушив абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме ОСОБА_1 13.08.2025 року, після видачі направлення для проходження військово – лікарської комісії № 4600431 від 13.08.2025 року та будучі попередженим під особливий період про відповідальність про відмову від проходження вказаної комісії та наслідками ухилення від її проходження відмовився від її проходження, що було зафіксовано шляхом складання Акту відмови від проходження комісії від 13.08.2025 року. Але в Постанові зовсім не зазначено, якими саме доказами підтверджується вина позивача і чому саме застосовано 25 500 грн. замість 17 000 грн. З викладеним в постанові не погоджуються, оскільки позивач не відмовлявся від проходження ВЛК. Позивача не було запрошено для перевірки облікових даних, а було затримано та незаконне тримання працівниками РТЦК в приміщенні. В шість вечора 13.08.2025 року відносно позивача було складено протокол № 1001 від 13.08.2025 р. про нібито неявку по повісці, в подальшому винесено постанову, якою накладено адміністративне стягнення у виді 17000 грн. (дана постанова № 1001 від 27.08.2025 р. зараз теж оскаржується в суді). В подальшому, представниця ІНФОРМАЦІЯ_3 почала вручати направлення на проходження ВЛК о 19 год 44 хв. 13.08.2025 р., в якому було зазначено вимогу з`явитися на ВЛК до комісії міста Кропивницький саме на 13.08.2025 року. Тобто треба було з міста Олександрії доїхати якимись чином до міста Кропивницький у нічний час, понад 90 км. Окрім того, вказувала, що для проходження як слід ВЛК потрібна медична картка військовозобов`язаного, яка знаходиться в міській лікарні і яка була закрита саме о восьмій вечора 13.08.2025 року. Крім того жодного сполучення у вечірній час і нічний час не має між Олександрією і Кропивницьким, ні автобусів, ні поїздів. Дане було зазначене представниці і при адвокаті і при поліцейських, що фізично не можливо з восьмої вечора 13.08.2025 року з`явитися до міста Кропивницький саме 13.08.2025 року. Тобто дається направлення 13.08.2025 року у вечірній час пройти ВЛК саме 13.08.2025 року ще і в іншому місті. Позивач попросив надати направлення на ВЛК в розумний час і не заперечував його проходження. На що представник ІНФОРМАЦІЯ_2 після складання протоколу 13.08.2025 року, вже надала нормальне направлення на проходження ВЛК на 14.08.2025 року, яке Позивач отримав. В матеріалах справи долучається копія повістки № 1/376 від 13.08.2025 року, на проходження ВЛК, в якій зазначено, що позивачу треба з`явитися 14.08.2025 року о 08 год. 00 хв. Направлення № 4600431 від 13.08.2025 на проходження ВЛК вручалося о 19:44 години де було зазначено, що треба з`явитися з міста Олександрія до міста Кропивницький саме 13.08.2025 року. Постанова була складена о 20:27 год. 13.08.2025 року. Повістка на проходження ВЛК № 1/376 від 13.08.2025 року була вручена о 20:22 год. Вже нормальна повістка на 14.08.2025 року. Вважає, що відповідач застосував формальний підхід до цього питання, не врахувавши всіх обставин, як і факт часу видачі направлення на ВЛК, розумних строків.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.09.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Представник позивача – адвокат Шило А.О. у судове засідання не з`явилась, про дату, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, та просила її задовольнити у повному обсязі. 
Представник відповідача – ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 13.08.2025 року у період з 19:58 до 20:27 діловодом відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 було складено протокол про те, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , був запрошений для перевірки облікових даних, під час якої було встановлено, що він порушив абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме ОСОБА_1 13.08.2025 року, після видачі направлення для проходження військово – лікарської комісії № 4600431 від 13.08.2025 року та будучи попередженим під особливий період про відповідальність про відмову від проходження вказаної комісії та наслідками ухилення від її проходження відмовився від її проходження, що було зафіксовано шляхом складання Акту відмови від проходження комісії від 13.08.2025 року. Де вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. 
ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд вказаного протоколу на 18.08.2025 року о 10:00 год.
Постановою №1002 від 27.08.2025року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що складає 25500,00 грн.
В подальшому 13.08.2025 року ОСОБА_1 отримав в ІНФОРМАЦІЯ_2 повістку 1/376 про те, що останньому потрібно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 14.08.2026 року о 08:00 год. для проходження ВЛК. 
Загальні засади проходження в Україні військової служби закріплені в Законі України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно із ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадянизобов`язані:з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строкта місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликомЦентрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані,резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальнихорганів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їхпризначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та іншемайно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силамцивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленомузаконом;проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішеннямвійськово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центрукомплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а урозвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерстваоборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферіохорони державного кордону.
Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах,районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Частиною третьою статті 210 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.
Частиною третьою статті 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію
Відповідно до приписів ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу(прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові(за наявності),дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення (ч.1,2 ст.216 КУпАП).
Верховний Суд у постанові від 27.06.2019 у справі №560/751/17 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Судом встановлено, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , був запрошений для перевірки облікових даних, під час якої було встановлено, що він порушив абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме ОСОБА_1 13.08.2025 року, після видачі направлення для проходження військово – лікарської комісії № 4600431 від 13.08.2025 року та будучи попередженим під особливий період про відповідальність про відмову від проходження вказаної комісії та наслідками ухилення від її проходження відмовився від її проходження, що було зафіксовано шляхом складання Акту відмови від проходження комісії від 13.08.2025 року. Де вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. 
Разом з тим, в подальшому 13.08.2025 року ОСОБА_1 отримав в ІНФОРМАЦІЯ_2 повістку 1/376 про те, що останньому потрібно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 14.08.2026 року о 08:00 год. для проходження ВЛК. 
Між тим, постановою №1002 від 27.08.2025 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що складає 25500,00 грн. Вказана постанова винесена за те, що  ОСОБА_1 13.08.2025 року, після видачі направлення для проходження військово – лікарської комісії № 4600431 від 13.08.2025 року та будучи попередженим під особливий період про відповідальність про відмову від проходження вказаної комісії та наслідками ухилення від її проходження відмовився від її проходження, що було зафіксовано шляхом складання Акту відмови від проходження комісії від 13.08.2025 року.
Окрім того, як вбачається із довідки наданої начальником автостанції м. Олександрія, 13.08.2025 року останній рейс з міста Олександрія до міста Кропивницького був рейс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » о 17:40 хв. 
Виходячи з того, що виклик військовозобов`язаного повісткою до ТЦК та СП повинен мати під собою правове підґрунтя, то відсутність такого підґрунтя вказує на неправомірність такого виклику.
З досліджених судом доказів не встановлено умислу позивача на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зокрема умисне не проходження ВЛК, оскільки ОСОБА_1 фізично не зміг 13.08.2025 року з`явитися до міста Кропивницького для проходження ВЛК. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач належними та допустимими доказами не підтвердив порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію та відповідно правомірність притягнення Позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Крім того, як встановлено судом, діловодом відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 було складено протокол відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а постановою №1002 від 27.08.2025 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КпАП України. Тобто, протокол та постанова кваліфікують дії позивача за різними статтями КУпАП.
З цього приводу суд уважає за необхідне зазначити, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, до адміністративних справ, санкції у яких передбачають покарання значного розміру, які мають окрім запобіжної і каральну мету, застосовуються норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року в їх кримінальному аспекті.
Тобто, розгляд адміністративних справ за ч.3 ст.210-1 КУпАП, санкція якої передбачає накладення штрафу у розмірі від 17000 грн до 25500 грн, що є значним розміром, повинен відбуватися з дотриманням усіх гарантій для особи, яка притягуються до адміністративної відповідальності, як для особи, яка притягується за вчинення кримінального правопорушення. У контексті цього обов`язку, забезпечуючи право на справедливий судовий розгляд, особа повинна бути негайно і детально поінформована про характер та причини порушень, мати час та можливість для підготовки до захисту, бути присутньою при розгляді своєї справи та захищати себе особисто чи користуватися юридичною допомогою захисника. Забезпечуючи особі право на захист, у протоколі повинна бути викладена суть адміністративного правопорушення, зазначені конкретні приписи нормативно-правових актів, які були порушені особою, з метою належної підготовки її до захисту. Саме цей обсяг правовідносин та їх кваліфікація (визначення конкретних приписів нормативно-правових актів, які були порушені) повинні бути об`єктом дослідження та перевірки уповноваженою особою під час винесення постанови на підставі протоколу та долучених до нього доказів.
Натомість різна кваліфікація дій особи у протоколі і постанові про притягнення до адміністративної відповідальності є істотним порушенням його права на захист. Відтак має місце порушення приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий судовий розгляд).
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
У рекомендаціях № R (91) 1 Комітету Ради Європи Державам-Членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991 рекомендовано керуватись у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).
Враховуючи постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/98-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 липня 2020 року у справі № 298/5226/98-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
Зокрема, ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.09.2025 суд витребовував у відповідача належним чином засвідчені копії усіх документів, які слугували підставою для прийняття постанови №1002 від 27.08.2025 по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25500,00грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210 КУпАП.
Відповідачу було надано судом розумний строк для підготовки своєї позиції та надання матеріалів адміністративної справи, але станом на дату ухвалення судового рішення указаний обов`язок відповідачем у цій справі не виконаний.
Отже, відповідачем не доведено перед судом належними та допустимими доказами факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210 КУпАП.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийнятої ним постанови №1002 від 27.08.2025 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП щодо ОСОБА_1 , а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
За викладених обставин, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Згідно із положеннями ст.139 КАС України при задоволенні позову суд стягує із відповідача судові витрати по справі, а тому на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 243, ч. 6 ст. 250 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву  ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Шило Алла Олександрівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_3 № 1002 від 27.08.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу в сумі 25500,00 грн. - скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно  ОСОБА_1 - закрити.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь  ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.Ю. ПЕТРЕНКО