УХВАЛА

11 червня 2026 року 
м. Київ
cправа № 910/4261/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О. - головуюча, Бакуліна С.В., Кондратова І.Д.

розглянувши матеріали касаційної скарги Державної аудиторської служби України

на рішення Господарського суду міста Києва (Плотницька Н.Б.)
від 07.08.2025
та на постанову Північного апеляційного господарського суду (Михальська Ю.Б., Тищенко А.І., Мальченко А.О.)
від 10.03.2026 (повний текст складений 16.04.2026)

у справі за позовом Національного ботанічного саду імені М. М. Гришка Національної Академії Наук України
до Державної аудиторської служби України

про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації

ВСТАНОВИВ:
1. Національний ботанічний сад імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України (далі - Позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної аудиторської служби України (далі - Відповідач, Скаржник) про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації.
2. В обґрунтування позовних вимог Позивач вказує, що у публікації Відповідача було поширено відомості, які не відповідають дійсності, що прямо впливає на ділову репутацію Позивача, а тому останній вказує на наявність правових підстав для визнання її недостовірною та зобов`язання Відповідача спростувати таку інформацію.
3. Господарський суд міста Києва рішенням від 07.08.2025 у справі № 910/4261/25 позов задовольнив частково. Визнав недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Позивача інформацію, розміщену Відповідачем на офіційному вебсайті Відповідача. Зобов`язав Відповідача не пізніше семи днів з дня набрання рішенням суду в даній справі законної сили спростувати недостовірну інформацію про Позивача. Зобов`язав Відповідача не пізніше семи днів з дня набрання рішенням суду в даній справі законної сили видалити недостовірну інформацію про Позивача. В іншій частині позову відмовив. 
Додатковим рішенням від 25.09.2025 заяву Позивача про стягнення/розподіл судових витрат, задовольнив частково. Стягнув з Відповідача на користь Позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.
4. Північний апеляційний господарський суд постановою від 10.03.2026 апеляційні скарги Позивача та Відповідача залишив без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2025 у справі №910/4261/25 залишив без змін.
5. Відповідач (Скаржник), засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить:
- прийняти касаційну скаргу до розгляду;
- відкрити касаційне провадження у справі № 910/4261/25; 
- зупинити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025, додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2026 до закінчення їх перегляду у касаційному порядку щодо стягнення судових витрат у справі № 910/4261/25;
- задовольнити касаційну скаргу Відповідача на рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2026 у справі №910/4261/25 в повному обсязі;
- скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2026 у справі № 910/4261/25 в частині задоволених позовних вимог;
- скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2025 у справі № 910/4261/25;
- прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
6. Підставою касаційного оскарження Скаржник зазначив пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
7. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, передбачену пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, Скаржник зазначив, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми статей 277 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), 30 Закону України "Про інформацію", Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю", Порядку проведення Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами державного фінансового аудиту виконання бюджетних програм, затвердженого постановою Кабінету Міністрів країни від 10 серпня 2004 року №1017, статті 42 Земельного кодексу України, статті 377 ЦК України, що є підставою для скасування судових рішень в частині задоволених позовних вимог та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. 
Скаржник стверджує, що судами попередніх інстанцій не враховано висновки щодо застосування зазначених норм права, викладених у постановах Верховного суду:
- від 04.07.2018 у справі № 761/7795/17, де вказано, що у зв`язку зі внесенням з 27 березня 2014 року змін до ЦК України, зокрема до статті 277, принцип презумпції добропорядності (частина 3) було виключено, а тому доказування позивачем обґрунтованості свого позову, а саме поширення інформації відповідачами та її недостовірності, має відбуватися у загальному порядку;
- від 23.11.2022 у справі № 501/3208/19, від 08.12.2021 у справі № 757/10886/20, від 04.07.2018 у справі № 761/7795/17, де зазначено, що позивачу не достатньо лише зазначити в позові, що інформація є недостовірною, а необхідно у змагальному процесі довести обґрунтованість свого позову та недостовірність інформації, з огляду на докази, подані відповідачем на обґрунтування своїх заперечень;
- від 24.04.2019 у справі № 569/5269/16-ц (вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є фактичним твердженням, чи оціночним судженням); 
- від 18.03.2021 у справі № 927/791/18 (за своїм характером судження є розумовим актом, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, що пов`язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо. А тому воно не входить до предмета доказування).
- від 29.11.2018 у справі № 914/2583/17, від 10.07.2018 у справі №910/15148/17, від 19.07.2018 у справі №910/5117/17 (підставою для задоволення позову про захист гідності, честі та ділової репутації фізичної чи юридичної особи є сукупність усіх обставин юридичного складу правопорушення, а саме: - поширення інформації; - поширена інформація стосується позивача; - поширена інформація є недостовірною, тобто не відповідає дійсності; - поширена інформація порушує особисті немайнові права).
8. Підставами оскарження додаткового рішення від 25.09.2025 у справі № 910/4261/25 Скаржник вказує порушення судом першої інстанції статей 126, 129 ГПК України без урахування висновків Верховного Суду, викладених у справах № 755/9215/15-ц, №905/1795/18. 
9. Наведені вище доводи визнаються Судом належним обґрунтуванням наявності підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, для відкриття касаційного провадження. 
10. Також Скаржник просить зупинити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025, додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2026 у справі № 910/4261/25 до закінчення їх перегляду у касаційному порядку, оскільки на думку Скаржника їх виконання призведе до фактичного списання бюджетних коштів та їх перерахування іншій стороні - Позивачу, що створить ризик ускладнення або неможливості їх повернення у разі скасування оскаржуваних рішень.
11. Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 294 ГПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.
12. Частиною 1 статті 332 ГПК України визначено, що суд за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
13. Відповідно до сформованої судової практики, суд при вирішенні питання про зупинення виконання (дії) рішення враховує такі обставини: ймовірності утруднення повторного розгляду справи або неможливість здійснення повороту виконання рішення внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки, негайне виконання може завдати значної шкоди (призвести до знищення майна, втрати репутації) або призвести до інших негативних наслідків, які не можна буде виправити. Таке питання вирішується за заявою учасника справи або за ініціативою суду з урахуванням конкретних обставин справи.
14. Зупинення виконання (дії) рішення є винятковим заходом і має застосовуватися лише у випадках, коли це дійсно необхідно для запобігання негативним наслідкам, які не можна буде виправити в майбутньому, або буде неможливим поворот виконання судового рішення у разі його скасування.
15. Враховуючи викладене та з огляду на те, що у заяві Скаржника про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025, додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2026 у справі № 910/4261/25 до закінчення розгляду справи в суді касаційної інстанції відсутні обґрунтовані доводи, що дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваного судового рішення, а також відсутні докази вчинення дій з виконання оскаржуваного судового рішення, враховуючи положення статті 129 Конституції України, якою визначено одну із засад судочинства - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, Суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви Скаржника слід відмовити.
16. За приписами частин першої, четвертої статті 294 ГПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій повідомляється про дату, час і місце розгляду скарги, а також про витребування матеріалів справи.
17. Враховуючи обґрунтування Скаржником підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, Суд дійшов висновку, що матеріали касаційної скарги є достатніми для відкриття касаційного провадження на підставі цього пункту. При цьому доводи касаційної скарги по суті будуть розглянуті Судом під час касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 287- 291, 294 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Відкрити касаційне провадження у справі № 910/4261/25 за касаційною скаргою Державної аудиторської служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2026 у справі № 910/4261/25.
2. Здійснити перегляд оскаржуваних судових рішень у судовому засіданні  28 липня 2026 року о 11:40 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 2 (кабінет №209).
3. Явка учасників справи в судове засідання не є обов`язковою. 
4. Відмовити Державній аудиторській службі України в задоволенні заяви про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025, додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2026 у справі № 910/4261/25.
5. Установити учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 ГПК України до 30 червня 2026 року.
6. Роз`яснити учасникам справи, що вони мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в тому числі поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
7. Витребувати з Господарського суду міста Києва та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/4261/25.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча Г. Вронська

Судді С. Бакуліна

І. Кондратова