Справа № 183/3857/24
№ 1-кп/183/218/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2026 року Дніпропетровська обл.,
м. Самар
Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю - секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченої – ОСОБА_4 ,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №  12024041350000439 від 03.04.2024 р. за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Дніпро, громадянки України, маючої повну середню освіту, офіційно не працюючої, не одруженої, дітей не утриманні не має, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан. Крім того, відповідно до Указу Президента України №3564/ІХ від 06.02.2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.
Так, 26 березня 2024 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_4 знаходилась поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 де побачила на території вказаного домоволодіння велосипед марки «Україна». В цей час у ОСОБА_4 виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, яке знаходиться за вищевказаною адресою, а саме вказаного велосипеду.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 знаходячись поблизу домоволодіння за вищевказаною адресою, приблизно о 12 годині 05 хвилин, відчинила не зачинену на замок хвіртку, після чого проникла на територію домоволодіння, де діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно – небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно – небезпечних наслідків, вчиняючи злочин в умовах воєнного стану, підійшла до велосипеду марки «Україна» в корзині якого знаходилась пластикова садова лійка, який стояв біля господарського приміщення на території вказаного домоволодіння та визначивши для себе вказане майно об`єктом злочину, викрала велосипед торговельної марки «Україна», виробництва Харьківського велосипедного заводу, з рамою відкритого типу синього кольору з кошиком вартістю 4249 гривень 80 копійок та лійку садову пластикову об`ємом 6 літрів вартістю 89 гривень 62 копійки, що належить ОСОБА_5 .
Після чого, ОСОБА_4 утримуючи викрадене майно, покинула місце скоєння злочину та розпорядилась ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4339 гривень 42 копійки.
На цих підставах ОСОБА_4 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого їй діяння та пояснила про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останній обвинувачення, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Показання обвинуваченої ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 .
При цьому суд роз`яснив обвинуваченій ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить до висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує її дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.
Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, обвинувачена вчинила тяжкий злочин.
Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченій є щире каяття.
Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона на обліку у лікаря психіатра, лікаря фтизіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання зарекомендувала себе посередньо, раніше не судима.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд виходить із положень ст.ст.50,65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, кількість епізодів вчинених кримінальних правопорушень, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючої обставини, дані про особу обвинуваченої, думку сторони обвинувачення у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченій за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Крім цього, суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винної, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, вважає за можливе на підставі статті 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк один рік та поклавши на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання у місцях позбавлення волі.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
У зв`язку з цим процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченої на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався та підстав для його обрання не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд - 
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1 та п. 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на корить держави витрати на залучення експерта в сумі 1893, 20 грн. (одна тисяча вісімсот дев`яносто три грн. двадцять коп.).
Речові докази:
- товарний чек № 123 від 23.02.2024 р. на велосипед марки «Україна» повернути спадкоємцям померлої потерпілої ОСОБА_5 ;
- велосипед марки «Україна» та пластикову лійку об`ємом 6 л, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 вважати переданими за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1