Справа № 369/3012/25
Провадження № 2/369/3085/26
РІШЕННЯ
Іменем України

29.06.2026 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Пінкевич Н. С.,
при секретарі судових засідань Гуленко Я. С.,
за участю відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 , третя особа — Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ», про відшкодування шкоди в порядку суброгації, —
в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.09.2024 приблизно о 18 год 38 хв у м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Opel Zafira (д.н.з. НОМЕР_1 ), допустив зіткнення з припаркованим автомобілем Toyota C-HR HYBRID (д.н.з. НОМЕР_2 ), унаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою суду відповідача визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
На час ДТП автомобіль Toyota C-HR HYBRID (д.н.з. НОМЕР_2 ) був застрахований ТДВ «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ» за договором добровільного страхування наземного транспорту № 209.23.2778652, страхувальник — ОСОБА_2 , страхова сума 950 000,00 грн, франшиза по ДТП 0,0%. Відповідно до рахунку ТОВ «Автосіті на Столичному» від 09.09.2024 вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota C-HR HYBRID становила 43 899,42 грн.
Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 43 899,42 грн, що підтверджується страховим актом № 3.24.04613-1 та платіжною інструкцією від 16.09.2024, а виконання ремонту — актом виконаних робіт від 21.10.2024.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Opel Zafira (д.н.з. НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» згідно з полісом обов`язкового страхування № ЕР/220233726 (ліміт відповідальності 160 000,00 грн, франшиза 1 500,00 грн). ПрАТ «СК «УСГ» сплатило позивачу в порядку суброгації страхове відшкодування у розмірі 23 189,85 грн (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу — 24 689,85 грн за вирахуванням франшизи 1 500,00 грн).
За таких обставин різниця між фактичним розміром шкоди (43 899,42 грн) та виплаченим страховиком відповідальності відшкодуванням з урахуванням зносу становить 19 209,57 грн і підлягає стягненню з винної особи. 
Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТДВ «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ» 19 209,57 грн невиплаченого страхового відшкодування, а також судовий збір.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року розгляд справи відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином. Надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на завищений, на його думку, розмір шкоди, просив оголосити перерву для подання рецензії на звіт. У подальшому в судові засідання не заявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомляв, додаткові докази, заперечення, письмового звіту не подавав, не заявив клопотань про витребування доказів у разі складнощів в їх отриманні.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників в силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
За таких обставин суд вважає за можливим розглянути справу без участі відповідача та ухвалив по справі рішення.

У відповідності до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 03.09.2024 приблизно о 18 год 38 хв у м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Opel Zafira (д.н.з. НОМЕР_1 ), допустив зіткнення з припаркованим автомобілем Toyota C-HR HYBRID (д.н.з. НОМЕР_2 ), унаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.10.2024 у справі № 752/20261/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
За ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої її ухвалено, в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, факт вчинення ДТП та вини ОСОБА_1 є встановленим.

На час ДТП автомобіль Toyota C-HR HYBRID (д.н.з. НОМЕР_2 ) був застрахований ТДВ «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ» за договором добровільного страхування наземного транспорту № 209.23.2778652, страхувальник — ОСОБА_2 , страхова сума 950 000,00 грн, франшиза по ДТП 0,0%. Відповідно до рахунку ТОВ «Автосіті на Столичному» від 09.09.2024 вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota C-HR HYBRID становила 43 899,42 грн.
Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 43 899,42 грн, що підтверджується страховим актом № 3.24.04613-1 та платіжною інструкцією від 16.09.2024, а виконання ремонту — актом виконаних робіт від 21.10.2024.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Opel Zafira (д.н.з. НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» згідно з полісом обов`язкового страхування № ЕР/220233726 (ліміт відповідальності 160 000,00 грн, франшиза 1 500,00 грн). ПрАТ «СК «УСГ» сплатило позивачу в порядку суброгації страхове відшкодування у розмірі 23 189,85 грн (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу — 24 689,85 грн за вирахуванням франшизи 1 500,00 грн).

Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові або іншій особі грошову суму (страхову виплату). За загальним правилом шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація). При суброгації деліктне зобов`язання не припиняється, а відбувається заміна кредитора — замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Наведених висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17, а також підтверджено новітньою практикою — постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02.10.2024 у справі № 175/4710/16.
Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, вправі самостійно обирати, до кого звертатися з вимогою — до винної особи чи до страховика, у якого винна особа застрахувала цивільно-правову відповідальність, у межах ліміту його відповідальності.
Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її права, має право на їх відшкодування; збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).
За приписами Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників транспортного засобу. Відтак у такого страховика не виникає обов`язку повного відшкодування шкоди (без урахування зносу).
Якщо для відновлення пошкодженого транспортного засобу використано нові складники, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зносу. Тому якщо сплачене страховиком відповідальності відшкодування (з урахуванням зносу) не покриває фактичного розміру збитків, потерпілий (а в порядку суброгації — страховик за договором добровільного страхування) має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і виплаченим страховим відшкодуванням (висновки Верховного Суду у постанові від 21.03.2018 у справі № 333/1050/15-ц та Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15).
Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у ст. 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через ст. 1194 ЦК України, за якою особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Заперечуючи проти розміру шкоди, відповідач належних і допустимих доказів іншого її розміру суду не надав: клопотань про витребування доказів чи призначення експертизи для визначення дійсного, на його думку, розміру шкоди не заявив, обмежившись власними поясненнями. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 19 209,57 грн у відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і виплаченим страховим відшкодуванням.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у сумі 3 028,00 грн.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 22, 979, 980, 993, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 4, 5, 12, 13, 76–81, 82, 89, 141, 258, 259, 263–265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд, 

в и р і ш и в:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації — задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ» невиплачене страхове відшкодування у розмірі 19 209,57 грн (дев`ятнадцять тисяч двісті дев`ять гривень 57 копійок) та судовий збір у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Інформація про позивача: Товариство з додатковою відповідальністю «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ», 04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 22, код ЄДРПОУ 36086124, р/р НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк».
Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення виготовлено 29 червня 2026 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ