ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 червня 2026 року м. Житомир справа № 240/25100/25
категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, в якому просить:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до його пільгового страхового стажу періоди роботи на посаді тракториста з 04.07.1990 по 27.11.2008, з 29.04.2010 по 04.12.2010, з 24.03.2011 по 12.04.2014, з 15.05.2014 по 29.05.2014 на посаді тракториста-машиніста в Державному підприємстві "Дослідне господарство "Нова Перемога" Інституту СГ Полісся" та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 та 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що за результатами розгляду заяви про призначення пенсії на пільгових умов, відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", яку розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області (далі - відповідач 1, Управління) та прийнято рішення, яким відмовлено у її задоволенні, з підстав відсутності необхідного стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Позивач не погоджується із прийнятим рішенням та вважає, що трудова діяльність на посаді тракториста та набутий необхідний страховий стаж на цій посаді дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 06.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
21.11.2025 від представника Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач 2, Пенсійний фонд) надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення слугував факт відсутності необхідного пільгового стажу роботи на посаді тракториста, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Представник Пенсійного фонду пояснює, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи за довідкою від 30.07.2025 № 326 з 04.07.1990 по 27.11.2008, з 29.04.2010 по 04.12.2010, з 24.03.2011 по 12.04.2014, з 15.05.2014 по 29.05.2014, оскільки відповідно до записів трудової книжки позивач прийнятий на посаду тракториста, що не відповідає посаді "тракториста-машиніста" та не дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області не скористався своїм процесуальним правом на подання до суду відзиву на позов.
Положенням ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд вказує наступне.
Встановлено, що 18.08.2025 ОСОБА_1 після досягнення 55 років, звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).
Після реєстрації заяви позивача та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області розглянуло подану заяву за принципом екстериторіальності та прийняло рішення № 06450018977 від 25.08.2025 про відмову у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного пільгового стажу роботи.
За позицією відповідачів пільговий стаж позивача становить 3 роки 4 місяці 27 днів, страховий стаж заявника становить 37 років 01 місяць 17 днів.
Про прийняте рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача листом № 0600-0213-8/74213 від 29.08.2025 
ОСОБА_2 не погоджується із рішенням про відмову у призначенні йому пенсії по інвалідності та вважає, що основним документом, що підтверджує стаж є трудова книжка або записи, які здійсненні в ній та підтверджуючи довідки, які долучені до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон № 1058-IV.
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV передбачає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.
Закон № 1058-IV відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (ч.1 ст.5 Закону № 1058-IV).
Статтею 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому, пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується.
Згідно з частинами 1, 3 статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу:
з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;
з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;
з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;
з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;
з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;
з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;
з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;
з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;
з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців
Однією із обов`язкових умов для призначення пенсії є підтвердження особою відповідного страхового стажу.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до статті 56 Закону № 1788-XII до стажу зараховується до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
За приписами статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Частиною 1 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Зміст поняття "загальний трудовий стаж" є ширшим, ніж поняття "страховий стаж", оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.
Положеннями ст.56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також:
а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;
б) творча діяльність осіб, передбачених пунктом "в" статті 3 цього Закону. При цьому творча діяльність членів Спілки письменників України, Спілки художників України, Спілки композиторів України, Спілки кінематографістів України, Спілки театральних діячів України, інших творчих працівників, які не є членами творчих спілок, але об`єднані відповідними професійними комітетами, до введення в дію цього Закону зараховується в стаж роботи незалежно від сплати страхових внесків. У цих випадках стаж творчої діяльності встановлюється секретаріатами правлінь творчих спілок республіки починаючи з дня опублікування або першого публічного виконання чи публічного показу твору даного автора;
в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби;
г) служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв`язку і в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового звання;
д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі;
е) тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи;
є) час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду;
ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку;
з) період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.
За період до 1 січня 2004 обчислення трудового стажу здійснювалося згідно зі статтями 56-63 Закону № 1788-XII.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі також - Порядок № 22-1, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1.1 Порядку № 22-1 передбачено, заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 встановлено перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії, зокрема: документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.
Як свідчить зміст довідки № 326 від 30.07.2025 та довідки № 324 від 28.07.2025, які видані Державним підприємством Дослідним господарством "Нова Перемога", позивач на даному підприємстві працював повний робочий день та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції, зокрема у період: з 21.07.1987 (наказ № 145-к від 21.07.1987) по 13.06.1988 (наказ № 113-к від 14.06.1988) - на посаді "тракториста-машиніста"; з 04.07.1990 (наказ № 123-к від 04.07.1990) по 27.11.2008 (наказ № 179-к від 27.11.2008) - на посаді "тракториста"; з 28.04.2009 (наказ № 29-к від 28.04.2009) по 12.11.2009 (наказ № 3-к від 12.11.2009) - на посаді "тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва"; з 29.04.2010 (наказ № 21-к від 29.04.2010) по 04.12.2010 (наказ № 80-к від 04.12.2010) - на посаді "тракториста"; з 24.03.2011 (наказ № 20-к від 24.03.2011) по 12.04.2014 (наказ № 31-к від 12.04.2014) - на посаді "тракториста"; з 15.05.2014 (наказ № 45-к від 15.05.2014) по 29.05.2014 (наказ № 51-к від 29.05.2014) на посаді "тракториста".
Втім, як свідчать матеріали справи ОСОБА_3 не зараховано до пільгового стажу періоди роботи на посаді тракториста, зокрема: з 04.07.1990 по 27.11.2008, 29.04.2010 по 04.12.2010, з 24.03.2011 по 12.04.2014 та з 15.05.2014 по 29.05.2014, оскільки відповідно записам трудової книжки позивач у зазначений період був прийнятий на посаду тракториста, що не відповідає посаді "тракториста-машиніста" та не дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Тобто, спір у даній справі виник з приводу незарахування позивачу періоду його трудової діяльності до пільгового стажу на посаді тракториста.
У свою чергу, суд вважає, що в даних спірних правовідносинах підлягає врахуванню наступне.
Положення ст. 56 Закон № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Відповідно до статей 3, 48 Примірного статуту колгоспників, прийнятого ІІІ Всесоюзним з`їздом колгоспників 27.11.1969, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969, громадяни СРСР приймались в члени колгоспу на підставі заяви, яка розглядалася спочатку правлінням колгоспу, після чого прийом у члени колгоспу проводиться загальними зборами колгоспників за поданням правління. Допускається залучення на роботу за трудовими договорами фахівців та інших працівників з боку лише в тих випадках, коли в колгоспі немає відповідних фахівців або коли сільськогосподарські та інші роботи не можуть бути виконані в необхідні терміни силами колгоспників (стаття 24 Примірного статуту 1969 року).
Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310, та чинних на час розгляду справи (далі - Основні Положення).
Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.
До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).
Згідно з пунктом 6 Основних Положень, всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.
Також необхідно вказати на встановлений зразок трудової книжки колгоспника, відповідно до якого трудова книжка колгоспника містить окремі розділи: ІІІ "членство в колгоспі", де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення, відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV "відомості про роботу" - відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V "трудова участь у громадському господарстві" - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.
Відповідно до пункту 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.
Отже, виходячи з наведеного, можна дійти висновку про те, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімуму трудової участі).
При цьому, трудової книжки колгоспника матеріали справи не містять. 
Позивач підтверджуючи свою трудову діяльність у оскаржуваний період долучає до матеріалів належним чином завірені копії документів:
- довідку № 234 від 14.08.2025 видана Любарським професійним ліцеєм щодо навчання позивача на денній формі навчання у період з 01.09.1985 (наказ про зарахування № 12-К від 31.08.1985) по 16.07.1987 (наказ про відрахування № 16-к від 14.07.1987) за спеціальністю "тракторист-машиніст широкого профілю";
- довідку № 326 від 30.07.2025 про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видана Державним підприємством Дослідним господарством "Нова Перемога" Інституту сільського господарства Полсся НААН відповідно до ст.114 Закону 1058-IV на підставі книги наказів за 1987, 1988, 1990, 2008, 2009, 2010 2011, 2014, книги обліку розрахунків по заробітній платі. Додаткові відомості: книги наказів, книги обліку і розрахунків по заробітній платі збігаються в архіві господарства с.Стара Чорторня Житомирського району Житомирської області. Така довідка містить печатку підприємства, штамп, посаду та прізвище, ім`я та по батькові посадових осіб підприємств (в.о.директора, начальника кадрів та головного бухгалтера) та підстави її видачі;
- довідку № 324 від 28.07.2025 видана Державним підприємством Дослідним господарством "Нова Перемога" Інституту сільського господарства Полсся НААН про підтвердження трудової діяльності позивача та факту, що позивач повністю виконував роботи по виробництву продукції рослинництва і тваринництва, які підлягають зарахуванню до стажу роботи та дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Вказана довідка видана на підставі книг наказів, книг обліку по заробітній платі для подання в органи Пенсійного фонду та містить печатку підприємства, штамп, посаду та прізвище, ім`я та по батькові посадових осіб підприємств (в.о. директора та головного бухгалтера) та підстави її видачі;
- трудову книжку серії НОМЕР_1 від 21.07.1987, записи 2-3, 5-6, 9-10, 13-14, 17-18, 19-20 якої підтверджують факт трудової діяльності позивача в Державному підприємстві Дослідному господарстві "Нова Перемога" Інституту сільського господарства Полісся НААН на посадах "тракториста-машиніста", "тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва" та "тракториста". Усі записи трудових книжок завірені підписами посадових осіб та печатками підприємств.
У той час, юридичний аналіз встановлених обставин справи дає підстави для наступного висновку.
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Положенням частини першої статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах мають чоловіки, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
При цьому, порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення № 7 від 20.01.1992.
Так, відповідно до роз`яснення, до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Віднесення господарства до підприємств сільського господарства, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, провадиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.
До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.
Проаналізувавши викладене, суд дійшов висновку, що головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.
За матеріалами справи відслідковується, що підставою для відмови в призначенні позивачу пенсії слугувало, на думку відповідача, відсутність необхідного пільгового стажу, оскільки до такого не зараховано період роботи на посаді "тракторист". За доводами відповідачів така посада не відповідає посаді, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Однак, зважаючи на встановлені обставини справи та законодавче обґрунтування, суд вважає, що відповідачем 2 безпідставно не зараховано позивачу до його пільгового страхового стажу періоди трудової діяльності на посаді "тракториста" у Державному підприємстві Дослідному господарстві "Нова Перемога" Інституту сільського господарства Полісся НААН, зокрема: з 04.07.1990 по 27.11.2008, 29.04.2010 по 04.12.2010, з 24.03.2011 по 12.04.2014 та з 15.05.2014 по 29.05.2014.
Щодо вимоги позивача призначити пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.
Як зазначалось вище, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають чоловіки, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
На час звернення із заявою про призначення пенсії позивач досягнув 55-річного вік, що підтверджується паспортними даними.
Згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області страховий стаж позивача становить 37 роки 01 місяці 17 днів.
Пільговий стаж позивача, враховуючи необхідність зарахування йому до такого стажу періодів: з 04.07.1990 по 27.11.2008, з 29.04.2010 по 04.12.2010, з 24.03.2011 по 12.04.2014 та з 15.05.2014 по 29.05.2014, становить більше 20 років.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що для належного захисту прав позивача у даному випадку необхідно вийти за межі позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Оскільки позивач досяг пенсійного 55-річного віку 02.03.2025, а звернувся з заявою 18.08.2025, тобто не в межах трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, то пенсія йому має бути призначена з дня подання заяви.
Конституційний Суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов`язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 4 ст. 245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що відповідач, наділений дискреційними повноваженнями, тобто повноваженнями з певним ступенем свободи органу при прийнятті рішення, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. А суди не мають право втручатися в дискреційні функції органів владних повноважень.
За матеріалами справи відслідковується, що підставою для відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах слугувало, на думку відповідачів, відсутність необхідного пільгового стажу, однак суд дійшов висновку про зарахування спірних періодів трудової діяльності до пільгового стажу позивача.
Враховуючи викладене, слідує висновок, що під час прийняття рішення № 064150018977 від 25.08.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, не враховано усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для вказаних спірних правовідносин, як наслідок, відповідач 2 прийняв протиправне рішення.
З урахуванням того, що заява про призначення пенсії на пільгових умовах від 18.08.2025 за принципом екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області, тому належним захистом порушених прав позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області вчинити певні дії (врахувати трудову діяльність на посаді "тракториста" до пільгового стажу та призначити пенсійне забезпечення на пільгових умовах).
Отже, порушене право позивача на даному етапі, підлягає захисту шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, зобов`язання зарахувати до пільгового стажу періоди роботи згідно з наданими позивачем документами та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст. 114 Закону № 1058-IV з 18.08.2025.
Відтак, відповідно статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Христов проти України" (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04, рішення від 19.02.2009 року, п. 33) повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73 вказаного Кодексу).
За змістом статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат вирішується судом відповідно до ст.139 КАС України.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, Житомирський район, Житомирська область,10003. ЄДРПОУ: 13559341), Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (вул. Варшавська, 3Б, смт Макарів, Київська область, Бучанський район, 08001. ЄДРПОУ: 22933548) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати рішення № 064150018977 від 25.08.2025 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області зарахувати ОСОБА_1 до його пільгового страхового стажу періоди роботи на посаді "тракториста" з 04.07.1990 по 27.11.2008, з 29.04.2010 по 04.12.2010, з 24.03.2011 по 12.04.2014, з 15.05.2014 по 29.05.2014 в Державному підприємстві "Дослідне господарство "Нова Перемога" Інституту СГ Полісся" та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 з 18.08.2025 (дати звернення).
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 09 червня 2026 р.

09.06.26