ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.07.2026 Справа № 914/1226/26 
Господарський суд Львівської області у складі судді Никон О.З., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлень сторін
справу №914/1226/26
За позовом: Фізичної особи-підприємця Коваля Ігоря Миколайовича, м. Бровари Київської області
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Сала Мар`яна Васильовича, с. Монастирок Львівської області
про стягнення 24 075, 00 грн

ВСТАНОВИВ:
На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Коваля Ігоря Миколайовича до Фізичної особи-підприємця Сала Мар`яна Васильовича про стягнення 24 075, 00 грн.
Хід розгляду справи. 
Ухвалою господарського суду Львівської області від 05.05.2026 позовну заяву залишено без руху.
07.05.2026 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою суду від 12.05.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) сторін.
Позивач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення копії ухвал в його електронний кабінет.
Відповідачу ухвала про відкриття провадження скеровувалась на юридичну адресу, яка відображена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Згідно з трекінгом, який відображено на офіційному сайті АТ «Укрпошта», відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження 19.05.2026.
Аргументи сторін.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач належно виконав зобов`язання шляхом сплати попередньої оплати за товар згідно з договором постачання №1506 від 13.03.2026 на суму 24 075,00 грн. Відповідач зобов`язання з поставки товару не виконав, попередню оплату на суму 24 075,00 грн не повернув. 
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, щодо позову в установленому порядку не заперечив.
Обставини справи.
13 березня 2026 року Фізична особа – підприємець Сало Мар`ян Васильович (надалі Постачальник/Продавець) та Фізична особа – підприємець Коваль Ігор Миколайович (надалі Покупець) уклали договір постачання №1506, відповідно до пункту 1.1 якого Продавець зобов`язується продати та передати у власність Покупцю, а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується оплатити й прийняти Товар в асортименті, кількості та по цінам за одиницю виміру визначеними Сторонами у Специфікаціях (додатках) до цього договору.
Згідно з пунктом 2.2 договору, відвантаження Товару здійснюється Продавцем не пізніше 5-ти банківських днів з дня отримання 100 % попередньої оплати, якщо інше не передбачено Додатком, що є невід`ємною частиною даного договору.
Оплата за Товар здійснюється у безготівковій формі шляхом 100 % передплати на підставі виставленого продавцем рахунку протягом 3-х банківських днів, якщо інше не передбачено відповідним Додатком до цього Договору (пункт 4.4 договору).
Невід`ємною частиною договору є Додаток до договору, у якому сторони погодили найменування товару, кількість та ціну Товару на загальну суму 24 075,00 грн.
13.03.2026 відповідач виставив позивачу рахунок на оплату №1506 на суму 24 075,00 грн. Позивач такий рахунок оплатив 13.03.2026, що підтверджено платіжною інструкцією №61 від 13.03.2026. 
07.04.2026 позивач надіслав відповідачу на його юридичну адресу, яка відображена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вимогу, у якій зазначив про невиконання відповідачем зобов`язань відповідно до договору та просив повернути на його рахунок попередню оплату за товар на суму 24 075,00 грн протягом 7 календарних днів з моменту отримання вимоги.
Вимогу відповідач поштою не отримав, проте така надсилалась і на електронну адресу відповідача, однак жодної відповіді останній не надав та станом на дату подачі позовної заяви до суду (23.04.2026) попередню оплату товару не повернув.
Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача 24 075,00 грн.
Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення, висновки суду.
13.03.2026 сторони у справі уклали договір постачання №1506.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).
Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
Сторони у пункті 2.2 договору погодили, що відвантаження товару здійснюється продавцем не пізніше 5-ти банківських днів з дня отримання 100 % попередньої оплати, а оплата за товар здійснюється у безготівковій формі шляхом 100 % передплати на підставі виставленого продавцем рахунку протягом 3-х банківських днів (пункт 4.4 договору).
13.03.2026 позивач оплатив виставлений відповідачем рахунок на оплату №1506 від 13.03.2026, що підтверджено наявною у матеріалах справи платіжною інструкцією №61 від 13.03.2026.
Останнім днем поставки згідно з пунктом 2.2 договору було 20.03.2026, однак матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем своїх зобов`язань з постачання товару відповідно до договору.
Згідно з частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Позивач з метою досудового врегулювання 07.04.2026 надсилав відповідачу вимогу, у якій просив повернути сплачені грошові кошти на суму 24 075,00 грн, проте відповідач на дану вимогу жодної відповіді не надав.
Оскільки позивач довів факт здійснення ним зобов`язань відповідно до договору, а відповідач не надав доказів поставки Товару та виконання ним зобов`язань, суд вважає, що заявлені до стягнення 24 075,00 грн підлягають задоволенню.
Щодо судових витрат.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (пункт 4 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
У заяві про усунення недоліків позивач просив стягнути з відповідача 400 грн витрат на оплату поштових послуг.
Водночас позивач долучив поштові квитанції на суму 342,00 грн: 194,00 грн за надсилання вимоги 07.04.2026 та 148,00 грн за надсилання позовної заяви з додатками 06.05.2026.
Враховуючи наведене вище, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача 342,00 грн витрат на оплату поштових послуг.
На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись статтями 73, 74, 123, 129, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Фізичної особи – підприємця Сало Мар`яна Васильовича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи – підприємця Коваль Ігора Миколайовича (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ідент. код: НОМЕР_2 ) 27 079,40 грн з яких: 24 075,00 грн – сума попередньої оплати, 342,00 грн – витрат на оплату поштових послуг та 2662,40 грн – відшкодування витрат по сплаті судового збору. 
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Никон О.З.