УХВАЛА

10 червня 2026 року 
м. Київ

справа №620/11009/25
адміністративне провадження № К/990/24960/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М.В., Мельник-Томенко Ж.М.,
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2026 року 
у справі № 620/11009/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо проведення перерахунку, не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації (базового місяця) - січень 2008 року позивачу;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з врахуванням виплачених сум.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця підвищення грошового забезпечення для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця підвищення грошового забезпечення для розрахунку індексації - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 оскаржила його до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2026 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто особі, яка її подала.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2026 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 - залишено без руху.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2026 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.11.2025.
Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції від 28 квітня 2026 року, відповідач подав касаційну скаргу до Верховного Суду.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
У силу пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Вищезазначеному конституційному положенню щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.
Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
З матеріалів касаційного оскарження встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року позов задоволено повністю.
На зазначене рішення суду Військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху. Надано Військовій частині НОМЕР_1 строк тривалістю п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали протягом якого має право надати до Шостого апеляційного адміністративного суду документ про сплату судового збору.
Відповідно до довідки Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року про доставку електронного листа, ухвалу в електронному вигляді було надіслано Військовій частині НОМЕР_1 в її електронний кабінет та доставлено до електронного кабінету 31 грудня 2025 року.
Строк виконання вимог зазначеної вище ухвали судді суду апеляційної інстанції сплинув 05 січня 2026 року.
Однак скаржником недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року, в наданий строк та в розумний строк надходження кореспонденції не усунуто.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2026 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто особі, яка її подала.
Не погодившись з рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.11.2025, скаржник подав апеляційну скаргу повторно.
При цьому, скаржником було заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження. В обґрунтування поданого клопотання скаржник посилався на своє право повторного подання скарги після її повернення. 
Проте суд зазначив, що саме лише таке посилання не свідчить про наявність поважних причин пропуску строку та не є підставою для його поновлення. Періодичне подання державним органом апеляційних скарг не є свідченням добросовісності скаржника щодо оскарження судового рішення та не вказує про те, що ним вживаються всі залежні від нього дії для оскарження такого рішення.
Особливості фінансування органу державної влади за даних обставин не є поважною причиною для пропуску встановленого законом строку апеляційного оскарження. При цьому, суд апеляційної інстанції також наголосив на тому, що повторну апеляційну скаргу подано більш як через тридцять днів після повернення попередньої, що свідчить про те, що скаржник не діяв цілком добросовісно.
З огляду на це, суд дійшов висновку, що вказані скаржником причини пропуску строку не є поважними, а тому відсутні підстави для задоволення його клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.
Роз`яснено, що протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали скаржник має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку та вказати інші підстави для поновлення строку.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 - залишено без руху.
Вказану ухвалу отримано скаржником 24.03.2026.
У межах встановленого законом десятиденного строку, скаржник подав до суду клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, у якому зазначив причини пропуску строку, яким суд апеляційної інстанції вже надавав оцінку в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху.
З огляду на це, суд дійшов висновку, що вказані скаржником причини пропуску строку не є поважними, а тому відсутні підстави для задоволення його клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.
Інших поважних та об`єктивних причин пропуску строку апеляційного оскарження, яким судом ще не надавалося оцінки, у поданій заяві скаржником наведено не було, а тому колегія суддів не вбачала підстав для її задоволення.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку апеляційного оскарження, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.11.2025.
При цьому, відповідач у касаційній скарзі не спростовує висновки суду апеляційної інстанції та не зазначає наявності інших причин для пропуску строку на апеляційне оскарження. Доводи скаржника зводяться до поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, як відсутності асигнувань на оплату судового збору.
Натомість цим причинам надана оцінка судом апеляційної інстанції, жодних доказів на обґрунтування непереборності таких обставин скаржник не надав. Посилання скаржника на неможливість сплати судового збору не є об`єктивною причиною, чому скаржник пропустив строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. 
Отже, відповідач у касаційній скарзі не спростовує висновки суду апеляційної інстанції, а також не надає доказів щодо подання апеляційної скарги у строк або наявності поважних причин для пропуску строку на апеляційне оскарження.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, правильно застосував норми процесуального права (статтю 299 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Ураховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2026 року.
Керуючись статтями 13, 169, 296, 298, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2026 року у справі № 620/11009/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська 

Судді М. В. Білак

Ж. М. Мельник-Томенко