ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/327/26 Справа № 206/1786/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Прінь І. П. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів: Красвітної Т.П., Макарова М.О.,
за участю секретаря судового засідання — Шаповалової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стрєльніков Євгеній Анатолійович, на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24 квітня 2025 року у складі судді Прінь І.П. у цивільній справі № 206/1786/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа — ОСОБА_4 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, –

ВСТАНОВИЛА: 

У квітні 2023 року ОСОБА_1 через суд подав позов, пред`явлений до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на предмет витребування на користь позивача від відповідачів транспортні засоби марки “Volkswagen Transporter”, 2008 року випуску, білого кольору, vin НОМЕР_1 та марки “Volkswagen Crafter”, 2006 року випуску, білого кольору, vin НОМЕР_2 .
Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2023 року позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, задоволено.
Ухвалою суду від 09 травня 2024 року заочне рішення у цій справі від 27 листопада 2023 року було скасовано, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження ( а.с. 206-207 Том І).
12 червня 2024 року позивачем подано заяву про зміну предмета позову (а.с.247-248 Том І).
Ухвалою суду від 04 вересня 2024 року судом прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про зміну предмета позову. Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 (а.с.20-21 Том ІІ).
Позов обґрунтований тим, що позивач є власником зазначених автомобілів. Слідчим відділом ВП №5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12021040650000168, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 лютого 2021 року за заявою ОСОБА_1 , за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно у жовтні-листопаді 2019 року ОСОБА_1 домовився з малознайомим ОСОБА_4 , який займався продажем потриманих транспортних засобів, про те, що останній на усній основі приймає від потерпілого належні йому транспортні засоби, зокрема, марки “Volkswagen Transporter”, 2008 року випуску, білого кольору, vin НОМЕР_1 та марки “Volkswagen Crafter”, 2006 року випуску, білого кольору, vin НОМЕР_2 , які в подальшому ремонтує на одному з СТО м. Дніпра, виставляє останні на продаж та отримує свою частку від продажу вказаних транспортних засобів. В подальшому, приблизно у жовтні-листопаді 2019 року потерпілий ОСОБА_1 , знаходячись біля буд. АДРЕСА_1 , передав ОСОБА_4 транспортні засоби, ключі та свідоцтва про реєстрацію вищевказаних транспортних засобів. Згодом позивач дізнався від ОСОБА_4 про те, що належні йому вищевказані транспортні засоби були продані шляхом підробки його підпису. На теперішній час ОСОБА_1 залишився без належних йому вищевказаних транспортних засобів та без грошових коштів, отриманих ОСОБА_4 від їх продажу.
З отриманих від Територіального сервісного центру МВС №1249 документів встановлено, що: 21 січня 2020 року між ТОВ «Укравтотрейд-групп», в особі ОСОБА_5 , та  ОСОБА_1  укладений договір комісії №7849/20/000253, відповідно до якого ТОВ «Укравтотрейд-групп» зобов`язується за дорученням  ОСОБА_1  вчинити від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», 2008 року випуску, білого кольору, він: НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .  ОСОБА_1 підписаний акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №7849/20/000253 від 21 січня 2020 року. На підставі вищевказаного договору комісії №7849/20/000253 та акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №7849/20/000253 від 21 січня 2020 року, між ТОВ «Укравтотрейд-групп», в особі ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 підписано акт огляду реалізованого транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», 2008 року випуску, він: НОМЕР_1 , та договір купівлі - продажу вказаного транспортного засобу. Вказані документи стали підставою для реєстрації 24 січня 2020 року права власності на транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», 2008 року випуску, білого кольору, він: НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , за ОСОБА_3 , з отриманням нового д.н.з. НОМЕР_4 , а 03 вересня 2020 року транспортний засіб зареєстровано на нового власника ОСОБА_2 , з отриманням нового д.н.з НОМЕР_5 .
Транспортний засіб марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, білого кольору, він: НОМЕР_2 , з державним реєстраційним номером НОМЕР_6 , був перереєстрований 20 січня 2020 року на нового власника ОСОБА_6 , з отриманням нового д.н.з. НОМЕР_7 , у ТСЦ 1249, що розташований у м. Дніпро, просп. Слобожанський, 31Д.
Позивач зазначає, що в період з 18 січня 2020 року по 28 лютого 2020 року він перебував у м.Стамбул, тому не міг підписати вказані договір комісії №7849/20/000253 та акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №7849/20/000253 від 21 січня 2020, також будь-яких інших договорів не підписував. Факт підробки підпису ОСОБА_1 на вищевказаних договорах комісії та актах технічного стану підтверджується висновками експерта у даному кримінальному провадженні від 02 червня 2022 року № СЕ-19/104-22/13664-ПЧ, від 10 червня 2022 року № СЕ-19/104-22/14881-ПЧ. Позивач вважає, що вказані правочини є неукладеними, оскільки він їх не вчиняв, а підписи у правочинах є підробленими, тому просив витребувати від відповідачів на його користь транспортні засоби: транспортні засоби марки “Volkswagen Transporter”, 2008 року випуску, білого кольору, vin НОМЕР_1 та марки “Volkswagen Crafter”, 2006 року випуску, білого кольору, vin НОМЕР_2 , та скасувати державну реєстрацію цих транспортних засобів, проведену 03 вересня 2020 року за ОСОБА_2 та 24 січня 2020 року і 08 жовтня 2020 року за ОСОБА_3 , вирішивши питання розподілу судових витрат на користь позивача. 
Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24 квітня 2025 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, - відмовлено з підстав недоведеності позивачем вибуття спірних транспортних засобів з його володіння без його волі, враховуючи, що він особисто передав реєстраційній документи та ключі від автомобілів ОСОБА_4 , та враховуючи, що таке майно є рухомим і позивач сам обирає контрагента, якому він вирішив довірити своє майно (а.с.1-10 Том ІІІ). 
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 у червні 2025 року через свого представника — адвоката Стрєльнікова Є.А. подав апеляційну скаргу в системі “Електронний суд”, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в повному обсязі та ухвалення нового судового рішення про задоволення цих вимог. Також зазначив, що він не знав та не міг знати про вибуття з його володіння зазначених автомобілів, що, на його думку, підтверджується доказами у справі, які також свідчать про недобросовісність набувачів та відсутність його волевиявлення на вчинення спірних правочинів. Такі правовідносини регулюються саме ст. 388 ЦК України, про що наголошує скаржник (а.с.53-58 Том ІІІ).
Інші учасники справи, своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористались та відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_7 не подавали, але, в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзивів на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_7  з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції встановлено, що восени 2019 року позивач ОСОБА_1 передав третій особі ОСОБА_4 належні йому транспортні засоби: марки «Volkswagen Transporter», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , білого кольору, vin НОМЕР_1 ; та марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , білого кольору, vin НОМЕР_2 , для ремонту та подальшого їх продажу. Для цього, разом з транспортними засобами ним було передано також ключі та документи на транспортні засоби.
12 лютого 2021 року, за заявою ОСОБА_1 , до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про реєстрацію кримінального провадження №12021040650000168 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України.
З досліджених судом письмових доказів встановлено, що на підставі договору купівлі продажу №7849/20/000252 від 21 січня 2020 року, ТОВ «Укравтотрейд-групп», в особі ОСОБА_5 , на підставі укладеного з власником транспортного засобу договору комісії №7849/20/000252 від 21 січня 2020 року, продало транспортний засіб марки «Volkswagen Crafter», білий, номер кузова/шасі: НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_6 , ОСОБА_3 (а.с.9 Том І). Ціна продажу згідно договору становила 5000 грн.
Згідно із договором комісії №7849/20/000253 від 21 січня 2020 року, який був укладений між ТОВ «Укравтотрейд-групп» (комісіонер) та ОСОБА_1 (комітент), комісіонер зобов`язався за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені один або кілька правочинів щодо продажу транспортного засобу «Volkswagen Transporter», 2008 року випуску, білого кольору, vin НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с.142 Том І).
21 січня 2020 року також був складений акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №7849/20/000253 (а.с.144 Том І).
З договору комісії № 0144 від 03 вересня 2020 року, який був укладений між ФОП ОСОБА_8 (комісіонер) та ОСОБА_3 (комітент), комісіонер зобов`язався за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені один або кілька правочинів щодо продажу транспортного засобу «Volkswagen Transporter», 2008 року випуску, білого кольору, vin НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 (а.с.136 Том І).
Згідно із договором купівлі продажу № 0144 від 03 вересня 2020 року, який був укладений між ФОП ОСОБА_8 та покупцем ОСОБА_2 , останній купив транспортний засіб «Volkswagen Transporter», 2008 року випуску, білого кольору, vin НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 (а.с.138-139 Том І).
В межах порушеного за заявою ОСОБА_1 кримінального провадження проведено почеркознавчу експертизу, та згідно із висновком експерта № СЕ-19/104-22/13664-ПЧ від 02 червня 2022 року підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Комітент/Підпис» на другій сторінці з правої сторони договору комісії № 7849/20/000253 від 21 січня 2020 року - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_1 , у графі « ОСОБА_1 /Підпис» у нижньому правому куті акту технічного транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 7849/20/000253 від 21 січня 2020 року - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с. 59-65 Том І).
Відповідно до висновку експерта від 10 червня 2022 року № СЕ-19/104-22/14881-ПЧ підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Комітент/Підпис» на другій сторінці з правої сторони договору комісії № 7849/20/000252 від 21 січня 2020 року - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_1 , у графі « ОСОБА_1 /Підпис» у нижньому правому куті акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 7849/20/000252 від 21 січня 2020 року - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Комітент/Підпис» на другій сторінці з правої сторони договору комісії № 7849/20/000255 від 21 січня 2020 року - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_1 у графі « ОСОБА_1 /Підпис» у нижньому правому куті акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер 7849/20/000255 від 21 січня 2020 - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою собою (а.с.74-82 Том І).
З листа Головного сервісного центру МВС ГСЦ МВС в Дніпропетровській області від 20 травня 2021 року (а.с.120-124 Том І) щодо історії реєстраційних дій встановлено, що:
- транспортний засіб марки Volkswagen Transporter, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова:  НОМЕР_1  був зареєстрований: 30 березня 2010 (власник ОСОБА_1 ); 24 січня 2020 року був перереєстрований на нового власника за договором купівлі - продажу (ТСЦ 1249) - (власник ОСОБА_3 - д.н.з. НОМЕР_4 ); 03 вересня 2020 року був перереєстрований на нового власника за договором купівлі-продажу (ТСЦ 1249) - (власник ОСОБА_2 - д.н.з. НОМЕР_5 );
- транспортний засіб марки Volkswagen Crafter, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_6 , номер кузова: НОМЕР_2 , був зареєстрований 13 листопада 2013 року (власник ОСОБА_1 ); 24 січня 2020 року був перереєстрований на нового власника за договором купівлі-продажу (ТСЦ 1249) - (власник ОСОБА_3 - д.н.з. НОМЕР_7 ).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 від 24 січня 2020 року, власником транспортного засобу Volkswagen Crafter, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_7 , номер кузова:  НОМЕР_2 , є ОСОБА_3 (а.с.125 Том І).
З`ясовуючи характер спірних правовідносин та норми матеріального права, якими такі правовіносини регулюються, суд першої інстанції вважав, що у разі наявності волі власника щодо передання іншій особі транспортного засобу, доказом якої є наявність у володільця реєстраційного документа на цей транспортний засіб, відсутні підстави вважати, що така особа володіє транспортним засобом неправомірно. Не вважається вибуттям транспортного засобу з володіння власника (особи, якій він передав майно у користування) таким, що відбулося не з його волі в розумінні положень пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України, у випадку передачі майна власником іншій особі в користування. Суд першої інстанції також встановив, що не заперечувалося позивачем, що спірні транспортні засоби у жовтні - листопаді 2019 року були добровільно передані ним третій особі ОСОБА_4 разом із ключами від автомобілів та реєстраційними документами на автомобілі для подальшого їх ремонту та виставлення транспортних засобів для подальшого їх продажу. 21 січня 2020 року спірні транспортні засоби були продані відповідачу Нахутіну на підставі договорів купівлі-продажу, які були укладені ТОВ «Укравтотрейд-групп» на підставі договорів комісії. Зазначені обставини виключають можливість вважати, що рухоме майно вибуло з володіння позивача поза його волею, а тому положення ст. 388 ЦК України не застосовуються.
Колегія суддів не погоджується з мотивами відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 , нормами матеріального та процесуального права, застосованими судом першої інстанції, та зазначає, що суд першої інстанції не з`ясував у повній мірі фактичних обставин справи щодо порушеного кримінального провадження №12021040650000168 від 12 лютого 2021 року за заявою ОСОБА_1 , де фігурантами є відповідач ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також спірні автомобілі визнані речовими доказами, на які накладено арешт ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року (а.с.117-119 Том І).
Також колегія суддів наголошує, що зазначене кримінальне провадження знаходиться у досудовій стадії розслідування, підозра нікому з осіб ще не пред`явлена та до суду для розгляду з обвинувальним актом не передавалась. 
За відсутності вироку чи постанови про закриття кримінального провадження № 12021040650000168 неможливо вирішити спір між сторонами на підставі зібраних у цивільній справі доказів, адже питання, які вирішуються в межах наведеного кримінального провадження, безпосередньо стосуються предмета доказування у цій справі.
Разом з цим належить наголосити, що відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (частина перша статті 216 ЦК України).
Предметом даної цивільної справи є встановлення порушення з боку відповідачів прав та інтересів позивача, як власника спірних автомобілів, що у кримінальному провадженні є речовими доказами. Крім того, предметом доказування у даній справі є неправомірне відчуження спірних транспортних засобів як на користь відповідачів, так і відповідачем ОСОБА_3 до ОСОБА_2 за наведеними договорами без згоди позивача, як їх власника.
Колегія суддів відзначає, що позивач звернувся з цим позовом за відсутності встановлених винних дій відповідачів у кримінальному провадженні та за наявності арештованих транспортних засобів, що є речовими доказами у кримінальному провадженні, яке не закінчено, а тому застосовування наслідків, що виникають з вчинених спірних правочинів, є передчасним та унеможливлює застосування положень ст. 388 ЦК України.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, на такі обставини уваги не звернув, передчасно розглянувши позов по суті заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, з чим колегія суддів не погоджується та що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стрєльніков Є.А., колегія суддів погоджується з доводами скарги лише в частині скасування рішення суду першої інстанції, однак з інших мотивів, що викладені у цій постанові.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції невірно з`ясовано характер спірних правовідносин, не повно встановлено фактичні обставини справи, не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому з підстав, зазначених вище, колегія суддів вважає, що наявні підстави для відмови у позові ОСОБА_1 в редакції цієї постанови.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права. 
За таких обставин, враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні в частині обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.  
Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, –

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стрєльніков Євгеній Анатолійович  — задовольнити частково.
Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24 квітня 2025 року —  змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені “21” квітня 2026 року.
Повний текст постанови складено “29” квітня 2026 року.

Головуючий:          В.С. Городнича

Судді:           Т.П. Красвітна

М.О.Макаров