Справа № 194/260/26
Номер провадження № 2/194/649/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року        м.Тернівка
Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соколової Ю.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
встановив:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, в якому просить стягнути на свою користь з відповідача ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом, виданим Тернівським міським судом Дніпропетровської області 20.05.2011 по справі №2-331/11 від 14.04.2011 року на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 435521,00 грн. В обґрунтування своїх доводів зазначила, що судом було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання їх дитини. Проте, відповідачем своєчасно аліменти не сплачувались і утворилась заборгованість у розмірі 435521,00 грн., у зв`язку із чим поданий до суду цей позов.
Ухвалою суду від 25.02.2026 провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідачу неодноразово направлялись ухвала про відкриття провадження та копія позову з додатками, проте конверти повертались до суду без вручення адресату. Також відповідач повідомлявся про те, що в провадженні суду знаходиться на розгляді справа про стягнення з нього пені по аліментам за допомогою СМС повідомлення, про що свідчить відповідна довідка суду про доставку повідомлення.
Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою позивача ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) та відповідача ОСОБА_2 (а.с. 8).
Відповідно до виконавчого листа Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 14.04.2011, виданим за результатами розгляду справи №2-331/11, постановлено стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.03.2011 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9).
На виконання рішення суду було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду (а.с. 10).
Старшим державним виконавцем Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області зроблений перерахунок заборгованості по аліментам за ВП 52622587, згідно якого борг станом на 25.08.2025 року становить 435521,00 грн. За період з 21.03.2011 по 01.07.2016 аліменти утримувались за місцем роботи боржника ОСОБА_2 (а.с. 10-13).
Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені – 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.
Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц.
У справі № 333/6020/16-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02.11.2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16.09.2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03.02.2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16.03.2016 року у справі № 6-300цс16, і вважала, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Крім того, аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), та зазначено про необхідність обчислення пені за прострочення сплати аліментів за кожен день прострочення сплати аліментів.
У постанові Верховного Суду України № 6-94цс15 від 01.07.2015 року викладено правову позицією щодо порядку проведення розрахунку неустойки (пені), яка стягується на підставі ст.196 СК України. Зокрема, зазначено, що з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувалися.
Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).
Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.
Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідачем не доведено відсутність його вини в простроченні сплати аліментів на утримання дочки за період з 01.07.2016 по грудень 2018, з лютого 2019 по серпень 2019, з жовтня 2019 по серпень 2020, з листопада 2020 по лютий 2021, травень 2021, з серпня 2021 по жовтень 2023, січня 2024 по січень 2025 та з березня по серпень 2025.
Жодних обґрунтованих підстав, про те, що відповідач реально не міг виконувати рішення суду не наведено та доказів не надано.
Провівши розрахунок розміру неустойки (пені) на підставі відомостей, наданих ДВС, розмір неустойки (пені) станом на 25.08.2025 значно перевищує розмір всієї заборгованості по аліментам.
Законодавець, встановивши у ч. 1 ст. 196 СК України максимальну межу для пені, передбачив, що розмір пені не повинен перевищувати розміру заборгованості, на яку вона нараховується.
У зв`язку з тим, що розмір заборгованості складає 435521,00 грн., саме такий розмір неустойки просить позивач стягнути з відповідача, навівши ґрунтовний розрахунок у позовній заяві.
Враховуючи вищевикладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи надані по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, враховуючи приписи статті 196 СК України, оскільки сума пені не може перевищувати 100% заборгованості, суд дійшов висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 435521,00 грн.
У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. ст.12, 13, 81, 89, 141, 259, 265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
ухвалив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 – задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) пеню за несвоєчасну сплату аліментів станом на 25.08.2025 року у розмірі 435521 (чотириста тридцять п`ять тисяч п`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір 1331,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Повний текст судового рішення складено 29 квітня 2026 року.
Найменування учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Ю.І. Соколова