Справа № 533/151/26
Провадження № 2/533/225/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)

04 травня 2026 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді - Козир В.П.,
за участю:
секретаря судового засідання - Заворотної К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

20 лютого 2026 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» через підсистему «Електронний суд» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 12.12.2019 № 95963704000 у загальному розмірі 46730,31 грн.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00 гривень. Розгляд справи проводити без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Процесуальні дії та рішення у справі

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 09 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 04 травня 2026 року (а.с. 48-49).

Цією ж ухвалою суду запропоновано позивачеві надати до суду докази на підтвердження власних позовних вимог, зокрема: детальний розрахунок заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором зі зазначенням інформації про процентну ставку або ставки, за якими здійснювалися нарахування процентів та комісії, періодів нарахування таких процентів та комісії, формулу нарахування процентів та комісії тощо.

15.04.2026 від позивача надійшло клопотання про підтримання позовних вимог (а.с.55).

29.04.2026 від позивача надійшла заява про виконання ухвали суду (а.с.60-61), до якої було додано детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором від 12.12.2019 № 95963704000 (а.с.63-65).

Представник позивача у судове засідання 04.05.2026 не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.55).

Відповідач ОСОБА_1 у розумінні у розумінні п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду (а.с.53-54), у судове засідання не з`явився, про причини неявки у судове засідання не повідомив, заяв, клопотань та відзив на позовну заяву до суду не подавав.

Ухвалою суду від 04 травня 2026 року постановлено проводити заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Аргументи сторін

Позиція позивача (а.с. 3-6)

12.12.2019 між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» (надалі - банк) та ОСОБА_1 (надалі - відповідач) укладено договір про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування № 95963704000 № рах. НОМЕР_1 (надалі - договір), відповідно до умов якого відповідачу було надано ліміт кредитування у розмірі 49700,00 грн.

Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору та правил.

Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами договору.

05.02.2020 відповідачем було активовано рахунок та здійснювались операції з використанням кредитного ліміту, що підтверджується рухом коштів по рахунку картки з лімітом.

10.12.2020 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 196, відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги за кредитним договором № 95963704000 № рах. НОМЕР_1 від 12.12.2019, укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Укрсиббанк».

Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 46730,31 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 41303,30 грн; заборгованість за процентами - 5377,01 грн; заборгованість за комісією - 50,00 грн.

Також позивач зазначав, що відповідачу було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості.

При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статтю статті 509, 512, 526, 625-629, 638, 1048, 1049, 1050, 1054,1056-1 ЦК України, статті 133, 141, 175 ЦПК України та висновки Верховного Суду у справі № 353/614/15-ц (постанова суду від 30 серпня 2019 року).

Позиція відповідача

Відповідач ОСОБА_1 не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень на позов суду не надав, власну позицію щодо предмета спору не висловив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

12.12.2019 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву на надання споживчого кредиту, відповідно до якої відповідач просив АТ «Укрсиббанк» надати йому споживчий кредит «Револьверна кредитна картка» на таких умовах: строк дії ліміту кредитування 24 міс; сума кредитного ліміту - 49700,00 грн; валюта кредиту гривня. Також просив АТ «Укрсиббанк» надати йому споживчий кредит зі суми кредитного ліміту на таких умовах: сума кредиту 49700,00 грн; строк користування кредитом 48 місяців (а.с. 7).

У даній анкеті також містяться особисті дані відповідача, підписи сторін.

12.12.2019 між АТ «Укрсиббанк» (за договором - банк) та ОСОБА_1 (за договором - клієнт) укладено договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) № 95963704000 (далі по тексту - договір кредиту або кредитний договір), який містить особистий підпис відповідача (а.с.7 (на звороті) - 8).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору банк на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог законодавства України документів відкриває клієнту та обслуговує на умовах тарифного плану «Картка з лімітом «Шоппінг картка 55 grace»», розміщеного на сайті www.my.ukrsibbank.com й на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку (надалі «Тарифи»), поточний рахунок, який обслуговується згідно з цим договором-анкетою та правилами (договірних умов) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових (поточних) рахунків, опублікованих в газеті «Урядовий кур`єр» № 105 від 09.06.2017 (з усіма змінами та доповненнями) та розміщених на сайті www.my.ukrsibbank.com та/або на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку (далі - правила), а саме поточний рахунок № НОМЕР_2 у національній валюті України (далі - картковий рахунок). сторони домовились, що цей договір-анкета містить заяву клієнта на відкриття карткового рахунку і подання окремої заяви не вимагається.

Згідно з п. 1.2 кредитного договору банк встановлює ліміт овердрафту (надає кредит) на картковому рахунку клієнта (надалі - ліміт кредитування), а клієнт зобов`язується повернути використану суму кредиту та сплачувати плату за кредит на умовах, визначених цим договором-анкетою та правилами.

Відповідно до п. 1.4 кредитного договору правила після підписання сторонами договору-анкети, стають його невід`ємною частиною. Підписуючи договір-анкету сторони підтверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами договору, які викладені в цьому договорі-анкеті та в правилах. Підписи сторін під цим договором-анкетою вважаються одночасно підписами під правилами, при цьому, після підписання сторонами цього договору-анкети, правила не підлягають додатковому підписанню сторонами і вступають в силу для сторін одночасно із підписанням цього договору-анкети. Терміни, що вживаються в цьому договорі-анкеті мають значення, надане їм у правилах.

Згідно з п. 2.1.1 кредитного договору ліміт кредитування встановлюється у розмірі 49700,00 грн. Строк дії ліміту кредитування: з дати укладання договору по 05.01.2022.

Клієнт може отримати транші, в тому числі «кредит «плати частинами», в межах доступного ліміту використання кредиту (п. 2.1.2 кредитного договору).

Про доступний ліміт використання кредиту банк повідомляє клієнта шляхом направлення інформаційного повідомлення на персональний та безпечний номер телефону клієнта, наданий банку клієнтом згідно з умовами цього договору-анкети (п. 2.1.3 кредитного договору).

У п. 2.1.4 кредитного договору зазначено умови обслуговування ліміту кредитування, а саме: щомісячна комісія за розрахунково-касове обслуговування - у відповідності до тарифного плану; процента ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки, річних - 55,00 %; процента ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями, річних - 55,00 %; процента ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями, протягом пільгового періоду - 0,00 %; пільговий період для погашення заборгованості - до 56 днів.

Відповідно до п. 2.1.5 кредитного договору сторони погоджують таке визначення орієнтовної сукупної вартості ліміту кредитування: розрахунок карткою в терміналі - 50000,00 грн; розрахована банком мінімальна сума поповнення карткового рахунку (усереднено за 24 місяці) - 3230,00 грн… Орієнтовна сукупна вартість користування лімітом кредитування: загальна вартість ліміту кредитування - 77520,00 грн; реальна процента ставка ліміту кредитування- 55 %.

Відповідно до п. 2.2.1 кредитного договору сторони домовилися, що банк в межах доступного ліміту може надати клієнту в порядку та на умовах, встановлених цим договором-анкетою та правилами «кредит «плати частинами».

Згідно з п. 2.2.2 кредитного договору «кредит «плати частинами»» надається для оплати клієнтом товарів шляхом використання платіжної картки в терміналі торгової організації. При цьому, вибір та підтвердження клієнтом умов використання та повернення «кредиту «плати частинами»» здійснюється клієнтом в порядку, передбаченому договором.

У відповідності до п. 2.3.1 кредитного договору клієнт заявляє, що йому відомо про те, що ліміт кредитування/ «кредит «плати частинами»» надається для споживчих цілей і його забороняється використовувати для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності, для здійснення операцій з примусового стягнення коштів з карткового рахунку клієнта, а також, для оплати товару у порушення чинного законодавства України чи країни, де здійснено операції з платіжною карткою.

Відповідно до п. 2.3.5 кредитного договору факт користування клієнтом коштами ліміту кредитування/«кредиту «плети частинами»» підтверджує згоду клієнта з умовами кредитування, зазначеними в цьому договорі та інформаційних повідомленнях банку, згаданих в п. 2.3.4. цього договору-анкети.

Згідно з п. 2.3.6 кредитного договору клієнт зобов?язується повернути кошти, отримані в межах ліміту кредитування та/або «кредит «плати частинами», плату за користування лімітом кредитування/ «кредитом «плати частинами»» не пізніше дати спливу строку дії ліміту кредитування та строку кредитування за «кредитом «плати частинами»» відповідно.

У п. 2.6 кредитного договору зазначено, що у разі прострочення сплати клієнтом чергового платежу банк має право вимагати сплати клієнтом комісії за надання послуг з управління кредитом при простроченні сплати платежу у розмірі до 500,00 грн. Банк має право не застосовувати цю комісію або застосовувати не з повній мірі, про що банк повідомляє клієнта шляхом оголошення на сайті банку.

Відповідно до п. 2.13 кредитного договору цей договір-анкета укладений українською мовою в 2 оригінальних примірниках по одному для кожної сторони. Примірники цього договору-анкети є ідентичними за виключенням реквізитів «відмітка банку», які заповнюються тільки в примірнику договору-анкеті банку, також поля «пароль для ідентифікації» та «особистий ключ», яке міститься лише в примірнику договору-анкеті клієнта. Обидва примірник договору-анкети мають однакову юридичну силу.

У п. 2.15 кредитного договору зазначено анкетні дані позичальника, а саме: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_3 ; адреса (місцезнаходження/місце проживання): АДРЕСА_1 ; телефон/факс: мобільний телефон НОМЕР_4 .

У п. 2.15 кредитного договору містяться підписи сторін, в тому числі і позичальника ОСОБА_1 , який засвідчено відповідальним працівником банку (а.с.8 на звороті).

У паспорті споживчого кредиту (інформація, для обов`язкова для ознайомлення позичальником) визначено основні умови кредитування, які є аналогічними тим, що викладені у кредитному договорі. Дата надання інформації - 12.12.2019, інформація зберігає чинність та є актуальною до 12.12.2019 (а.с. 9).

Факт руху грошових коштів по банківському рахунку відповідача підтверджено рухом коштів по рахунку картки з лімітом (а.с. 12-22).

З цього ж руху коштів вбачається, що відповідач використовував основну картку НОМЕР_5 ; рахунок (IBAN) НОМЕР_2 ; встановлений кредитний ліміт 49700,00 грн; фактично користування коштами розпочато 05.02.2020 (а.с.12 на звороті).

Відповідно до детального розрахунку заборгованості за кредитним договором № 95963704000 № рахунку НОМЕР_1 від 12.12.2019 ОСОБА_1 має заборгованість у загальній сумі 46730,31 грн, яка складається зі заборгованості по тілу кредиту - 41303,30 грн, заборгованості за відсотками - 5377,01 грн та заборгованості за комісією -50,00 грн (а.с. 63-65).

З цього ж розрахунку заборгованості вбачається, що останнім днем нарахування заборгованості за кредитним договором є 08.12.2020.

10.12.2020 між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (фактор) укладено договір факторингу № 196 (а.с. 23 (на звороті) - 25).

Відповідно до п. 2.1 договору факторингу за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 4.1 договору факторингу право власності на права вимоги вважається таким, що перейшло від клієнта до фактору, та право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав вимоги у фактора виникає в день підписання акту приймання - передачі права вимоги (додаток № 1, 2 до цього договору), за умови сплати фактором суми фінансування у порядку, визначеному договором.

Відповідно до акту приймання-передачі права вимоги, складеного на виконання договору факторингу № 196 від 10.12.2020, АТ «Укрсиббанк» (клієнт) передало, а ТОВ «ФК «Кредит-капітал» (фактор) прийняло права вимоги в обсязі та на умовах, визначених договором та реєстром боржників від 10.12.2020 до договору факторингу № 196 від 10.12.2020. Клієнт та фактор підтвердили, що відступлення прав вимоги набуває чинності безпосередньо з моменту підписання цього акту приймання-передачі (а.с. 27).

Згідно з копією платіжної інструкції № 20388 від 10.12.2020 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» сплатило АТ «Укрсиббанк» грошові кошти у сумі 2442429,00 грн за відступлення прав вимоги за договором факторингу № 196 від 10.12.2020 (а.с. 27 на звороті).

Відповідно до п. 3 акту взаємозаліку грошові зобов`язання клієнта перед фактором по сплаті плати за фінансування під відступлення прав вимоги відповідно до п. 2.3 договору факторингу вважаються виконаними у повному обсязі з моменту підписання цього акту. Грошові зобов`язання фактора перед клієнтом по сплаті суми фінансування відповідно пп. 3.1, 4.14.2. договору факторингу № 196 від 10.12.2020 вважаються виконаними у повному обсязі з моменту перерахування на користь клієнта суми фінансування на вказаний в договорі рахунок (а.с. 26 на звороті).

Згідно з витягом з реєстру боржників від 10.12.2020 до договору факторингу № 196 від 10.12.2020 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 9596370400 у загальній сумі 46730,31 грн, яка складається зі заборгованості по тілу кредиту - 41303,30 грн, заборгованість за процентами - 5377,01 грн та заборгованості за комісією -50,00 грн (а.с. 26).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 95963704000 № рахунку НОМЕР_1 від 12.12.2019 станом на 13.02.2026 ОСОБА_1 має заборгованість у загальній сумі 46730,31 грн, яка складається зі заборгованості по тілу кредиту - 41303,30 грн, заборгованості за процентами - 5377,01 грн та заборгованості за комісією -50,00 грн (а.с. 23).

Позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору, а саме направлялася відповідачу досудова вимога про сплату заборгованості за кредитним договором (а.с. 28).

Застосовані судом норми права та висновки Верховного Суду

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (у редакції, чинній станом на дату укладення кредитного договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Також виписка банку згідно з Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.04.2012 за № 571/20884, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі.

Такі висновки зробив Верховний суд у справі № 200/5647/18 (постанова від 16.09.2020) та у справі № 760/7792/14-ц (постанова від 28.10.2020).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦКУ).

Відповідно до ст. 517 ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За ст. 518 ЦКУ боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення

12.12.2019 між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування № 95963704000, відповідно до умов якого відповідачу було встановлено ліміт кредитування поточного рахунку у розмірі 49700,00 грн. Договір підписаний його сторонами, у тому числі відповідачем.

Відповідно до умов кредитного договору його сторонами врегульовано основні істотні умови кредитування, у тому числі: загальну суму кредиту; строк, на який надається кредит; розмір комісії тощо.

З виписки за рахунком (рух коштів по рахунку картки з лімітом) та з розрахунку заборгованості, наданих позивачем, вбачається, що відповідач систематично користувався кредитною карткою та здійснював платежі на погашення заборгованості за договором. Отже, платежі з рахунку відповідача здійснювалися на умовах кредитування рахунку у відповідності до ст. 1069 ЦК України.

Отже суд вважає, що основні умови кредитного договору були погоджені між сторонами у встановленому законом порядку, а факт використання відповідачем кредитних коштів у межах суми кредитного ліміту підтверджений позивачем належними та достатніми доказами.

Доказів погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором перед первісним кредитодавцем чи перед позивачем як новим кредитором матеріали справи не містять, відповідачем суду не надано.

Отже, відповідач умови кредитного договору порушив та у строк, встановлений умовами кредитного договору, кредитні кошти не повернув.

Також суд погоджується з аргументами позивача, викладеними ним у позовній заяві, та уважає, що розрахунок заборгованості, виконаний позивачем, відповідає умовам кредитного договору.

Позивач ТОВ «ФК «Кредит-капітал»» набув право грошової вимоги до відповідача на підставі договору факторингу в обсязі та на умовах, що існували на дату відступлення права вимоги.

Отже позивач на законних підставах набув право вимоги до відповідача за кредитним договором, станом на дату розгляду справи в суді є кредитором по відношенню до відповідача та має законне право вимоги до відповідача, що ґрунтується на договорі.

У сукупності сума заборгованості відповідача за кредитним договором складає 46730,31 грн, яка складається зі заборгованості по тілу кредиту - 41303,30 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом - 5377,01 грн та заборгованості за комісією -50,00 грн, як правильно було зазначено позивачем у розрахунку заборгованості та у позовній заяві.

Відповідач наведене у позовній заяві не спростував, своїм правом на подання до суду контррозрахунку заборгованості не скористався, доказів сплати заборгованості за кредитним договором первісному кредитору або позивачеві як новому кредитору, або належних доказів на спростування отримання кредиту - до суду не надав. 

Тому суд позовні вимоги позивача у сумі 46730,31 грн задовольняє повністю, оскільки уважає їх обґрунтованими, підставними та доведеними доказами, що містяться у матеріалах справи.

Розподіл судових витрат

Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2662,40 грн (а.с. 1, 2).

З урахуванням того, що позов позивача підлягає задоволенню, суд на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідачки на користь позивача у сумі 2662,40 грн.

Крім того позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 грн, на підтвердження яких надав відповідні докази.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

У відповідності до ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Такі висновки зробив Верховний Суд у справі № 922/449/21.

Зі сторони позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу було надано такі докази (копії): 
1) договір про надання правової (правничої) допомоги від 01 липня 2025 року № 0107, укладений між адвокатом адвокатським об`єднанням «Апологет» (виконавець) в особі адвоката Усенка Михайла Івановича та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» (а.с. 30 на звороті), відповідно до якого клієнт замовляє, приймає та оплачує, а виконавець надає послуги правової (правничої) допомоги, адвокатського захисту, представництва клієнта у всіх судах загальної юрисдикції, а також у відносинах з юридичними особами незалежно від форми власності, та надає інші послуги, необхідні для забезпечення належного захисту прав і законних інтересів клієнта (п. 1.1); вартість наданих послуг за 1 справу складає 8000,00 грн (п. 2.3); термін оплати послуг вказаний в акті наданих послуг (п. 2.5);
2) детальний опис наданих послуг по акту від 13.02.2026 № 1473 за договором про надання правової (правничої) допомоги від 01 липня 2025 року № 0107, які складаються з: усна консультація клієнта, щодо перспективи та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором - 00 годин 30 хвилин; ознайомлення з матеріалами кредитної справи - 2 години 00 хвилин; погодження правової позиції клієнта у справі - 00 годин 30 хвилин; складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта - 03 годин 30 хвилин; подання позовної заяви до суду від імені клієнта - 1 шт. (а.с. 31 на звороті);
3) акт № 1473 наданих послуг від 13.02.2026, відповідно до якого адвокатським об`єднанням «Апологет» (виконавець) в особі адвоката Усенка Михайла Івановича надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» прийнято послуги згідно з договором про надання правової (правничої) допомоги від 01 липня 2026 року № 0107 відносно боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 95963704000. Сума наданих послуг складає 8000,00 грн. Відповідно до п. 6 акту клієнт зобов`язаний зробити перерахунок суми наданих послуг на рахунок виконавця протягом 1 року з моменту підписання акту (а.с. 31).

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Позивачем надано усі необхідні докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, які він має понести за договором, у строки, що передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у тому числі: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, договір про надання правничої допомоги, акт наданих послуг. Такі докази завчасно були направлені відповідачу.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу, з боку відповідача заявлено не було.

Оскільки позовна заява позивача підлягає задоволенню, то на підставі ч. 1, ч. 2 ст. 141, 137 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід було б стягнути судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у сумі 8000,00 грн.

Разом з тим, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Така правова позиція зроблена Верховним Судом у постанові від 14 липня 2021 року у справі № 808/1849/18, від 11 грудня 2019 року у справі № 2040/6747/18.

Схожа правова позиція також висловлена Верховним Судом у справі № 340/4492/22 від 25 липня 2023 року.

Також у справі № 922/445/19 Об`єднана палата Верховного Суду зробила такий висновок:
«Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Водночас у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, за якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від зазначеного загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Отже, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення».

Здійснюючи розподіл витрат на правничу допомогу у даній справі суд зазначає, що фактично справа розглядалася без участі сторін; по цій справі фактично відбулося лише одне судове засідання; така категорія справ є розповсюдженою, а позовні заяви шаблонними; спір є нескладним у правозастосуванні; відповідач не висловив заперечень проти позовних вимог та є слабшою стороною у правовідносинах з фінансовою установою (позивачем); сума витрат позивача на правничу допомогу у сукупності зі сумою боргу, що стягується судом у результаті задоволення позову, може бути надмірним фінансовим тягарем для відповідача, тому суд уважає, що пред`явлений до відшкодування розмір витрат на правову допомогу є дещо завищеним, та суд частково відмовляє позивачеві у відшкодуванні здійснених ним витрат на правову допомогу у сумі 3000,00 грн та, відповідно, стягує з відповідача на користь позивача 5000,00 грн (8000,00 - 3000,00 = 5000,00) у рахунок витрат позивача на правничу допомогу. 

На думку суду, судові витрати позивача у такому розмірі відповідають критеріям реальності (їх дійсності та необхідності), розумності та не є явно несправедливими. Решту суми витрат (3000,00 грн) слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 12, 76, 77, 81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 282 ЦПК України, нормами матеріального права та висновками Верховного Суду, наведеними у мотивувальній частині рішення, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором від 12.12.2019 № 95963704000 у загальній сумі 46730 гривень 31 копійки.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у сумі 2662 гривні 40 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 5000,00 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте Козельщинським районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, м. Львів, 79029; ідентифікаційний код юридичної особи: 35234236; електронна пошта: legal@kredyt-kapital.com.ua; тел.80322989368, 8032298963).

Представник позивача: адвокат Усенко Михайло Ігорович (місцезнаходження: м. Львів, а/с №45, 79029; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ; адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; тел.: НОМЕР_7 ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ; тел.: НОМЕР_4 ).

Повне рішення складено та підписано суддею 04.05.2026 без проголошення.

Суддя В.П. Козир