Справа № 502/2678/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого судді – Масленикова О.А. 
за участю секретаря судового засідання – Скрипкіної А.Ю. 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження
за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»
до
ОСОБА_1 
про
стягнення заборгованості за кредитним договором
В С Т А Н О В И В :
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулось до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 04.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та  ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1326-4699.
На офіційному веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс»  (creditkasa.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. При укладенні договору Відповідачем здійсненні дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. 
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор С1716, для підписання Кредитного договору №1326-4699 від 04.01.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до вище наведеного, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані Відповідачу.
Відповідно до умов Кредитного договору ТОВ «Укр Кредит Фінанс» взяв на себе зобов`язання надати  ОСОБА_1 кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 10500,00 гривень; строк кредитування - 300 днів; базовий період – 20 днів; знижена % ставка – 2,50 % в день; стандартна % ставка: - 2,50% в день.
Також Додатковою угодою_№1 від 06.01.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1326-4699 від 04.01.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1000,00 гривень.
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та додаткові кредитні кошти відповідно до Додаткової угоди №1. 
Позивач (через партнера АТ КБ «ПриватБанк»» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 року на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі.
Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористалась своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
Відповідач в загальній кількості 4 рази оформлювала кредитні відносини з Позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність Відповідача з процедурою оформлення та виконання Кредитного договору.
В подальшому, Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушила вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернула в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором. 
Станом на 10.11.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 91137,50 гривень, що складається з: заборгованості за кредитом 11500,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 79637,50 гривень.
Разом з тим, Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 40200,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 50937,50 гривень. 
Враховуючи вищезазначене, заборгованості відповідача за кредитним договором становить 50937,50 гривень, яка складається з: - прострочена заборгованість за кредитом – 11500,00 гривень;- прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 39437,50 гривень.
За таких обставин, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 50937,50 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 11500,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 39437,50 гривень, та понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 гривень.
Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 09.01.2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони.
27.01.2026 року на адресу суду представником відповідача ОСОБА_1 – адвокатом Кочуровим Андрієм Олександровичем було подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач не визнає позовні вимоги та просить суд відмовити повністю в задоволені позову, виходячи з наступного.
Представник відповідача зазначає, що заборгованість за договором №1326-4699 від 04.01.2024 року, укладеного Відповідачем з ТОВ «Укр Кредит Фінанс», повністю погашена на користь кредитора. Відповідач відповідно до встановленого графіку здійснював відповідні платежі, і встановлену йому заборгованість у розмірі 50937,50 грн., де 11500,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 39437,50 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, не визнає. 
Відсутні докази дотримання Позивачем вимог підписання договору в електронній формі за допомогою одноразового ідентифікатора. Також відсутні підтвердження перерахування коштів на рахунок позичальника та належність саме зазначеної картки відповідачу ОСОБА_1 . Договір не містить підпису позичальника, а також відсутні будь-які докази підписання такого договору за допомогою електронного цифрового підпису позичальника відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Застосована програма лояльності є незрозумілою для відповідача, відсутня обгрунтування суми списання заборгованості. Окрім того, звертає увагу на той факт, що Позивач не надсилав та не вручав Відповідачу жодної претензії або вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором № 1326-4699 від 04.01.2024 року. 
Наданий позивачем договір про відкриття кредитної лінії № 1326-4699 від 04.01.2024 не посвідчений нотаріально. 
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 2 ст. 1046 ЦК України). Не можна розцінювати, як погодження умов кредитного договору інформацію, зазначену в Паспорті кредиту, з огляду на наступне. До укладення договору про споживчий кредит, кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі) з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»). Тобто інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (паспорт споживчого кредиту), є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою). З огляду на ці норми закону, паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими фінансова установа зобов`язана його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору.
Позивач зазначає, що відповідач здійснив часткову сплату кредиту в розмірі 6562,50 26.01.2024 року. Однак відповідач здійснив оплату кредиту в межах базового періоду 20 днів, як підтверджує пункт 4.8 Договору При цьому позивач не зменшив тіло кредиту після часткової виплати, а продовжив нараховувати відсотки від загальної суми у розмірі 11500 грн. Однак згідно умов пункту 5.4 Договору якщо позичальник достроково здійснює повернення тільки частини кредиту, зобов`язання позичальника підлягають відповідному коригуванню (з дати, наступної за днем зарахування грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця зменшується сума неповернутого кредиту, відсотки за користування кредитом нараховуються на залишок суми неповернутого кредиту). Позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували конкретні узгоджені із відповідачем умови фінансових послуг, враховуючи розбіжність у договір №1326-4699 від 04.01.2024 про відкриття кредитної лінії та розрахунку заборгованості в частині домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, щомісячних платежів
У поданому позові позивач не надав доказів та не просить суд витребувати докази на отримання відповідачем грошових коштів. Позивач стверджує, що наданий кредит перерахував відповідачу в безготівковому обліку, однак з наданих до суду квитанцій від 04.01.2024 та від 06.01.2024 неможливо встановити, що такі квитанції є відповідними платіжними документами про надання коштів саме відповідачу ОСОБА_1 . Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, позивач має довести надання позичальнику грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. За умовами договору №21326-4699 від 04.01.2024 кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 10500,00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позивальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту. Однак порядок передачі (надання) коштів позичальнику зазначений кредитний договір не містить.
Позивач на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав розрахунок заборгованості, станом на 10.11.2025 року, у вигляді зведеної таблиці. Так, Верховний Суду складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 25 травня 2021року у справі №554/4300/16-ц дійшов висновку, що «належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.» Отже, позиція Верховного Суду щодо необхідності доведення перерахування коштів та розміру заборгованості виключно первинними документами.
Слід зазначити, що розрахунок заборгованості за договором №1326-4699 від 04.01.2024, який здійснений кредитором, позивачем суду не надано, а наданий позивачем розрахунок заборгованості по кредитному договору, лише констатує суму заборгованості. Таким чином, вказаний розрахунок заборгованості, як доказ існування між сторонами кредитних правовідносин та наявності заборгованості, сам по собі не є належним та допустимим доказом укладення кредитного договору та наявності заборгованості за цим договором, оскільки не є первинним документом, а отже не є безспірним доказом розміру заборгованості, а є лише обґрунтуванням позовних вимог щодо розміру заборгованості, яка повинна бути підтверджена саме первинними документами, на що вказує ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відтак, наданий позивачем розрахунок заборгованості, не може бути доказом безспірності заборгованості та її розміру. Даний розрахунок із зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Таким чином, визначення суми кредиту в договорі не свідчить про отримання позики, а також що позивачем у даній справі не доведено належними й допустимими доказами отримання відповідачем кредиту за договором №1326-4699 від 04.01.2024.
Згідно з договором №1326-4699 від 04.01.2024 року його термін дії становить до 300 днів, дата повернення кредиту 29.10.2024 року. Отже, поклавши в основу позовної заяви розрахунок заборгованості, позивач не перевірив у повному обсязі їх правильності, зокрема, щодо періоду за який здійснюється таке нарахування, що суттєво впливає на обсяг і розмір зобов`язань відповідача.
Щодо нарахованих відсотків, представник відповідача зазначає, що відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.
З огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.
Підсумовуючи все вищевикладене, представник відповідача вважає заявлений позов необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає та просив суд:
-справу слухати у спрощеному позовному провадженні з викликом (повідомленням) сторін;
-у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в загальному розмірі 50397,50 грн. та судових витрат відмовити повністю;
-стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» код 38548598 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у орієнтовному розмірі 6500 грн.
03.02.2026 року від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на адресу суду надійшли додаткові пояснення по справ, згідно яких зазначено, що у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» кредитний договір №1326-4699 від 04.01.2024 р. був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, Відповідач попередньо ознайомився з Договором та Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту Інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором №1326-4699 (Графік платежів за Договором), які складають єдиний договір в якому визначаються всі його істотні умови.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. На виконання та у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор C1716 , для підписання кредитного договору №1326-4699 від 04.01.2024 року. Таким чином, як зазначено вище, один з дозволених Законом підписів було використано при укладенні кредитного договору №1326-4699 від 04.01.2024 р. між Позивачем та Відповідачем. На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор C1716, для підписання Кредитного договору №1326-4699 від 04.01.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту Інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором №1326-4699 (Графік платежів за Договором), які є невід`ємною частиною договору.
Звертає увагу суду на те, що час та дата підпису договору у протоколі співпадає з часом та датою зазначеної у договорі. У зв`язку з вищенаведеним, Відповідач підписав кредитний договір №1326-4699 від 04.01.2024 року відповідно до розділу 12 Договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором C1716, а Позивач засвідчив кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу. Отже, з вищевикладеного вбачається, що Кредитний договір №1326 4699 від 04.01.2024 року укладений у відповідності до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до вищевказаної ліцензії виданої ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Таким чином, Позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Оскільки, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, відповідно надати будь який первинний бухгалтерський документ стосовно рахунку ОСОБА_1 в тому числі виписки по рахунку є неможливим. Крім того, щодо неналежності доказів, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, то Законом України від 03.11.2016 р. № 1724 VIII, який набув чинності з 03.01.2017, з визначення поняття первинного документа, наведеного в ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», було виключено слова «та підтверджує її здійснення». Отже первинними документами саме з метою доказування в судових спорах можна вважати будь-який документ, що підтверджує реальність здійснення господарської операції, хоча він таким може й не бути в розумінні бухгалтерського обліку. На підтвердження цього в матеріалах справи містяться такі документи: Довідка про перерахування суми кредиту №1326-4699 від 04.01.2024 року, Квитанція АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та Розрахунок заборгованості за договором 1326-4699 від 04.01.2024 року, станом на 10.11.2025.
Щодо належності карткового рахунку на який було перераховано кредитні кошти Відповідачу вказав, що клієнт самостійно вносить до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора номер своєї банківської картки, на яку бажає отримати кредит, створюючи заявку на отримання кредиту Відповідач самостійно вносить власні дані в тому числі номер банківської картки, на яку бажає отримати кредитні кошти. інформація щодо належності карткового рахунку Відповідачу є банківською таємницею установи банку в якому було відкрито цей картковий рахунок. Як вбачається із змісту Кредитного договору, в ньому зазначено номер особистого електронного платіжного засобу Відповідача з маскою, а саме, НОМЕР_1 . Кредитні кошти були перераховані ним саме у відповідності з умовами Кредитного договору та Правил та на підставі інформації про банківські реквізити для перерахування кредитних коштів, отриманої від Відповідача. На підтвердження перерахування Відповідачу коштів, до суду надано Довідку про перерахування суми кредиту №1326-4699 від 04.01.2024 року, а також лист (довідку) АТ КБ «ПриватБанк», які містить номер особистого електронного платіжного засобу Відповідача із маскою, а саме, НОМЕР_1 (містяться в матеріалах справи). Таким чином, перерахування кредитних коштів відбувалось на картковий рахунок вказаний ОСОБА_1 під час заповнення Заявки.
Перерахування Відповідачу суми кредиту за Кредитним договором АТ КБ «ПриватБанк», а не безпосередньо ТОВ «Укр Кредит Фінанс», було обумовлено наявністю укладеного між ними 02 грудня 2019 року Договору № 4010 від 02.12.2019 р. про надання послуг в системі LiqPay, у відповідності до умов якого (пункт 1.1.) цей Договір регулює відносини АТ КБ «ПриватБанк» з ТОВ «Укр Кредит Фінанс», згідно з якими АТ КБ «ПриватБанк» надає дистанційне обслуговування, фінансові послуги з прийому платежів за допомогою системи LiqPay, а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та перерахування грошових коштів за розпорядженням ТОВ «Укр Кредит Фінанс», на банківські картки Платників. Пунктом 1.3. Договору передбачено під «Системою LiqPay» у цьому Договорі Сторони погодили вважати платіжний сервіс АТ КБ «ПриватБанк», призначений для спрощення проведення розрахунків між фізичними особами, юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями в мережі Інтернет за допомогою персональних комп`ютерів та/або інших мобільних пристроїв. 
Таким чином, у листі (квитанції) АТ КБ «ПриватБанк», який міститься в матеріалах справи, зазначено, зокрема, стосовно кредитного договору №1326-4699 від 04.01.2024 р.:- Номер платежу (ID операції): 2411555354;- Дата : 04.01.2024;- Сума грошових коштів: 10500.00 грн.;- Номер платіжного інструменту (карта отримувача): НОМЕР_1 ;- Призначення платежу: видача кредитних коштів за договором №1326-4699 від 04.01.2024 р. 
Також, у листі (квитанції) АТ КБ «Приватбанк», який міститься в матеріалах справи, зазначено, зокрема про перерахування грошових коштів за Додатковою угодою від 06.01.2024 року до кредитного договору №1326-4699 від 04.01.2024 р.:- Номер платежу (ID операції): 2412055417;- Дата: 06.01.2024;- Сума грошових коштів: 1000.00 грн.;- Номер платіжного інструменту (карта отримувача): НОМЕР_1 ;- Призначення платежу: видача кредитних коштів за договором №1326-4699 від 04.01.2024 р. 
Таким чином, квитанція АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay та Довідка про перерахування суми кредиту №1326-4699 від 04.01.2024 року є достовірними і належними доказами перерахування Відповідачу коштів у сумі 11500,00 грн.
Щодо погодження сторонами в кредитному договорі №1326-4699 від 04.01.2024 р. умов щодо строку кредитного договору відсоткової ставки та порядку нарахування відсотків.
Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту з урахуванням додаткової угоди – 11 500,00 грн.; строк кредитування – 300 днів; базовий період* – 20 днів; знижена % ставка – 2,50 % в день; стандартна % ставка – 2,50 % в день.
Таким чином, при заповненні заявки на отримання грошових коштів Відповідач сам обрав базовий період, а саме 20 день, протягом якого він буде сплачувати саме відсотки. умовами Договору передбачена відповідальність за невиконання або неналежного виконання Позичальником обов`язків за Договором, з якою Відповідач була попередньо ознайомлена та погодилась з такими умовами.
Відповідач взяв на себе зобов`язання та не виконав їх належним чином. Проценти визначені у договорі жодним чином не суперечать вимогам законодавства . умовами договору та погодився із ними. Таким чином, враховуючи вищезазначене, у кредитному договорі №1326-4699 від 04.01.2024 р. сторонами було погоджено умови щодо розміру та сплати процентів і ОСОБА_1 погодилась з такими умовами, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором C1716.
Щодо порядку нарахування процентів за користування кредитними коштами.
З наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що він відповідає вимогам Закону, є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору, з нього вбачається основний борг, нараховані відсотки, сума платежу та залишок нарахованих не погашених відсотків Відповідачем . Крім того, відповідно до вищезазначеного розрахунку штраф та комісія стосовно – ОСОБА_1 не нараховувались. За період з 04.01.2024 року по 29.10.2024 року (включно)- нарахування процентів відбувалось за Зниженою процентною ставкою у розмірі 2.50 % (дві цілих, п`ятдесят сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору. 15.02.2024 року між Відповідачем та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було укладено додаткову угоду у розмірі 1000,00 грн. 
26.01.2024 року Відповідачем було внесено платіж у розмірі 6562.50 грн., які було враховано на погашення відсотків. Після закінчення строку кредитування, а саме після 29.10.2024 року нарахування процентів за користування кредитом було зупинено, що також відображено в розрахунку заборгованості. Тобто Позивачем нараховувались проценти у відповідності до умов Договору, та у строк визначений Договором. Окрім цього, Відповідач в загальній кількості 4 рази оформлював кредитні відносини з Позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність Відповідача з процедурою оформлення та виконання Кредитного договору. 
Станом на 10.11.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 91 137,50 гривень, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом – 11 500,00 гривень,- прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 79 637,50 гривень. Разом з тим, Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 40 200,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 50 937,50 гривень. Отже, Позивач законно нарахував проценти за користування кредитом (згідно п. 4.10. та 10.1. кредитного договору) протягом строку договору, що визначені в п. 4.12. кредитного договору.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» вбачається, що Товариством не здійснюється будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а відтак і відсутні порушення норм закону, що визначені в п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» . Згідно наданого розрахунку заборгованості, Товариство здійснює лише нарахування по процентам (згідно п. 4.10., 10.1. Договору) за користування кредитом в строк договору (згідно п. 4.12. Договору), що погоджений між сторонами. Таким чином, проценти за користування кредитом визначено відповідно до ст. 1048, 1054, 10561 ЦК України та не є компенсацією у разі невиконання зобов`язань за договором в розумінні п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів».
Щодо витрат на професійну правову допомогу.
Представником Відповідача, у відзиві зазначено, що витрати на професійну правову допомогу складають 6 500,00 грн. Проте на підтвердження вищевказаного Представником Відповідача не було надано Договору про надання правову допомогу та не надано Акту надання послуг, а тому не зрозуміло, які саме адвокатські послуги були надані на таку суму Відповідачу та протягом якого часу такі послуги надавались. Якщо припустити що правова допомога Адвоката надавалась під час супроводження справи, а саме написання відзиву, то вважаємо, що такі витрати в сумі 6 500,00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, адже зазначена справа не є складною, у мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних спорів; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося), не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. На підставі вищевикладеного, вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 6500,00 грн. є неспівмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою, враховуючи предмет спору.
На підставі вищевикладеного, представник позивача просив суд:
-повністю задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1326-4699 від 04.01.2024 р., в розмірі 50 937,50 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом – 11 500,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 39 437,50 гривень;
-судові витрати пов`язані з розглядом цієї справи покласти на Відповідача та стягнути їх з нього в повному обсязі на користь Позивача;
-у стягненні з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу – відмовити.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З досліджених доказів суд встановив наступні фактичні обставини:
Судом встановлено, що 04.01.2024 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Договір про відкриття кредитної лінії № 1326-4699, шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором який було направлено їй на номер телефону, зазначений при реєстрації. Після підписання, примірник Договору з додатками до нього у вигляді електронного документа направляються на e-meil позичальника, а також вони доступні 24/7 в його особистому кабінеті.
Одночасно з Договором відповідач підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором Паспорт споживчого кредиту, де зазначено інформацію про контактні дані кредитодавця, про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, про орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, про порядок повернення кредиту, про додаткову інформацію та про інші важливі правові аспекти.
Також в Паспорті зазначено, що відповідач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування. Підтверджує отримання нею всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором.
Відповідно до п. п. 4.1, 4.2 Договору загальний розмір кредиту становить 10500,00 гривень. Дата видачі кредиту 04.01.2024 року.
Відповідно до п. 4.8 Договору базовий період складає 20 календарних днів.
Пунктом 4.10 Договору встановлено, що нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 2,50 % (дві цілих, п`ятдесят сотих відсотків), за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання Позичальником права користування Кредитом за Промо ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою). 
Згідно з п. 4.12 Договору строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Строк дії договору є рівним строку кредитування. Дата повернення (виплати) Кредиту 29.10.2024 року.
Згідно з п. 4.14 Договору орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення цього Договору (за весь Строк кредитування) складає: 89250,00 грн. та включає в себе: суму Кредиту та проценти за користування Кредитом.
Згідно п. 5.1. Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю отриманий Кредит та нараховану Кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована Кредитодавцем) в останній календарний день Строку кредитування, вказаного у п. 4.12. цього Договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок Кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим Кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок Кредитодавця /а.с.9-11/.
ОСОБА_1 ознайомлена з графіком платежів за укладеним Договором, про що свідчить таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором №1326-4699.
Також Додатковою угодою від 06.01.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1326-4699 від 04.01.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1000,00 гривень.
Згідно п. 1. Додаткової угоди, Кредитодавець та Позичальник підтверджують, що станом на момент укладення цієї Додаткової угоди: - сума Кредиту, яка була надана Позичальнику за Договором та неповернута на момент укладення цієї Додаткової угоди становить: 10500,00 гривень; - сума нарахованих та несплачених процентів за користування Кредитом становить: 787,50 гривень.
Згідно п. 2.-2.1 Додаткової угоди, Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових грошових коштів у Кредит за Договором на умовах, наведених нижче. Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику у Кредит додаткові грошові кошти в розмірі 1000,00 гривень. 
Згідно п.2.2. Додаткової угоди, дата надання/видачі додаткових грошових коштів у Кредит: 06.01.2024 року. 
Згідно п.2.3. Додаткової угоди, після надання Кредитодавцем Позичальнику у Кредит додаткових грошових коштів Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю суму грошових коштів в розмірі 11500,00 гривень, яка складається з суми Кредиту, яка була надана Позичальнику за Договором та неповернута на момент укладення цієї Додаткової угоди, та суми додаткових грошових коштів, наданих Позичальнику у Кредит на підставі цієї Додаткової угоди (далі – Сума неповернутого Кредиту). 
Пунктом 2.4. Додаткової угоди визначено, що позичальник зобов`язується повернути Суму неповернутого Кредиту у строки та на умовах, викладених у Договорі, з урахуванням умов цієї Додаткової угоди та сплатити проценти за користування вказаними грошовими коштами у розмірі та на умовах, передбачених Договором. Крім того, Позичальник підтверджує наявність власного зобов`язання перед Кредитодавцем сплатити Несплачені проценти у строки та на умовах, викладених у Договорі. 
Пунктом 2.5. Додаткової угоди, додаткові грошові кошти у Кредит за цією Додатковою угодою надаються Позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 2.1. цієї Додаткової угоди, на банківський рахунок Позичальника шляхом використання вказаних Позичальником у цій Додатковій угоді реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми здійснюється Кредитодавцем безпосередньо після укладення Сторонами цієї Додаткової угоди та надіслання її примірника Позичальнику у вигляді електронного документа у Особистий кабінет Позичальника та на електронну адресу Позичальника, вказану ним у Договорі. 
Пунктом 2.6., п. 3 Додаткової угоди визначено, що на дату укладення цієї Додаткової угоди Сума неповернутого Кредиту та Несплачені проценти вносяться до Графіку платежів за Договором (Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки відповідно до Методики Національного банку України), що є додатком до цієї Додаткової угоди. Після укладення цієї Додаткової угоди Позичальник зобов`язується повертати Кредит та сплачувати проценти за користування Кредитом відповідно до Графіку платежів за Договором, що є додатком до цієї Додаткової угоди. Після укладення цієї Додаткової угоди та надання додаткових грошових коштів у Кредит будуть змінені умови кредитування за Договором. У зв`язку із зазначеним після укладення цієї Додаткової угоди та отримання Позичальником додаткових грошових коштів у Кредит: - Сума неповернутого Кредиту становить: 11500,00 гривень; - кількість днів користування Кредитом, що залишається після укладення цієї Додаткової угоди становить 298 календарних днів. - орієнтовна реальна річна процентна ставка за час з моменту укладення цієї Додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування: 238773,50 (двісті тридцять вісім тисяч сімсот сімдесят три цілих, п`ятдесят сотих ) процентів; - орієнтовна загальна вартість наданого кредиту за час з моменту укладення цієї Додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування: 97700,00 грн. Обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості наданого кредиту є репрезентативними та базуються на вказаних у Договорі умовах кредитування, з урахуванням умов цієї Додаткової угоди, і на припущенні, що Договір залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки належним чином на умовах та у строки, визначені в Договорі з урахуванням умов цієї Додаткової угоди. Орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість Кредиту обчислені на основі припущення, що повернення Кредиту та сплата процентів за користування Кредитом здійснюватиметься згідно Графіку платежів за Договором, що є додатком до цієї Додаткової угоди, та сплата процентів за користування Кредитом здійснюватиметься за Стандартною процентною ставкою. Обчислення орієнтовної загальної вартості наданого кредиту та орієнтовної реальної річної процентної ставки здійснюється відповідно до Методики Національного банку України /а.с. 15/.
Згідно довідки про перерахування суми кредиту №1326-4699 від 04.01.2024 року ОСОБА_1 встановлено, що за вказаним кредитним договором були здійснені наступні операції:
- 04.01.2024 року з видачі кредиту, через платіжну систему LiqPay, платіж № 2411555354, на card_mask НОМЕР_1 , в розмірі 10500,00 гривень;
-06.01.2024 року добор по кредиту LiqPay, платіж № 2412055417, на card_mask НОМЕР_1 , в розмірі 1000,00 гривень /а.с.15/.
З позовними вимогами щодо оскарження умов або строку кредитування відповідач не зверталась.
Станом на 10.11.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 91137,50 гривень, що складається з: заборгованості за кредитом 11500,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 79637,50 гривень.
Разом з тим, Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 40200,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 50937,50 гривень. 
Враховуючи вищезазначене, заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором становить 50937,50 гривень, яка складається з: - прострочена заборгованість за кредитом – 11500,00 гривень;- прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 39437,50 гривень.
Статтею третьою Закону України від 03 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон №675-VIII) визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону №675-VIII).
Частиною 12 ст. 11 Закону №675-VIII визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
На підставі ч. 13 ст. 11 Закону №675-VIII електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України.
Зі змісту абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону №675-VIII вбачається, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону №675-VIII).
Зі змісту ч. 1 ст. 205 ЦК України вбачається, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким,що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (утому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Положеннями ч. 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч. 3 цієї статті).
Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
В абз. 2 ч. 1 ст. 638 ЦК України зазначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, які передбачені ч. 1 ст. 611 ЦК України.
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
На підставі абз. 1 ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Нормами ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Суд, оцінивши та дослідивши матеріали справи, а також надані суду докази, з урахуванням визнання відповідачем суми заборгованості за тілом кредиту вважає, що позов у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за договором № 1326-4699 від 04.01.2024 року заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11500,00 гривень слід задовольнити.
Щодо вимог представника позивача стосовно стягнення заборгованості за відсотками кредитним договором № 1326-4699 від 04.01.2024 року, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Отже, вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509, ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.
Необхідно зазначити, що з огляду на ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.
Вказане узгоджується із положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09.04.1985 № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено, що, визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.
Пунктами 1, 2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09.04.1985 № 39/248, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17.05.1973 № 543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11.05.2005 (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23.04.2008 про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, зокрема у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди.
Директива 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11.05.2005 розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману на дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди, фінансові послуги через їх складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи позитивні зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і таким чином, ефективного вибору.
Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).
У Рішенні від 11.07.2013 № 7-рп/2013 Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Також у цій постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, керуючись принципами розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних, як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором № 1326-4699 від 04.01.2024 року становить 11500,00 гривень, натомість відсотки за користування даними грошовими коштами становлять 39437,50 гривень, тому з огляду на вищевикладене та з метою забезпечення відповідності заявленого позивачем до стягнення розміру заборгованості засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд вважає за необхідне розмір процентів за користування кредитом зменшити з 39437,50 гривень до 15000,00 гривень. 
Таким чином, оцінивши надані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку суд дійшов висновку що з відповідача має бути стягнуто 26500,00 гривень заборгованості за Кредитним Договором № 1326-4699 від 04.01.2024 року. 
Щодо вимоги представника відповідача про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року за єдиним унікальним номером судової справи 826/1216/16 та номером провадження 11-562ас18, й додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року за єдиним унікальним номером судової справи 755/9215/15-ц та номером провадження 14-382цс19.
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано Договір про надання правничої допомоги №б/н від 19.01.2026 року. Згідно наданих документів вбачається, що гонорар адвоката складається з: складення та подання відзиву - 5000,00 гривень; складення заперечень – 3000,00 гривень; за участь в одному судовому засіданні - 1500,00 гривень.
Зважаючи на викладене, враховуючи предмет позову, час, витрачений вказаним адвокатом для надання послуг, з урахуванням обсягу роботи, зважаючи на численні однотипні справи в судах України про стягнення заборгованості за кредитним договором, й з урахуванням зібраних та наданих суду доказів, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, а також те, що представником відповідача до суду було подано тільки відзив на позовну заяву без участі в судовому засіданні, так як розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, суд вважає, що сума 6500,00 гривень не є співмірною, а відтак, приходить до висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 3000,00 гривень, що буде за даних обставин справи співмірним і розумним розміром відшкодування таких витрат.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.  
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм викладені в постановах Верховного Суду.  
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що на підставі наданих стороною позивача доказів встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором щодо повернення отриманих коштів належним чином не виконує, беручи до уваги надані стороною відповідача пояснення, викладені у відзиві, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовним вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», ст.205, 207, 526, 610-612, 626, 628, 629, 638, 639, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», (юридична адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі українки, 26, офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598), - заборгованість за кредитним договором №1326-4699 від 04.01.2024 року в розмірі 26500,00 гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», (юридична адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі українки, 26, офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598), судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1260,24 гривень.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», (юридична адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі українки, 26, офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598) на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень.
В іншій частині стягнення витрат на правову допомогу відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
  Суддя Кілійського районного суду  	  О. А. Маслеников