Справа № 473/2199/26

РІШЕННЯ
іменем України

"08" червня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Ротар М.М., за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко Г.О. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Вознесенську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

встановив:

У травні 2025 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частки доходу відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. 
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Позивач зазначає, що від даного шлюбу вони мають спільну дитину – сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на її утриманні. З огляду на викладене, зважаючи на відсутність можливості самостійно працювати, у період відпустки по догляду за дитиною, позивач вирішила звернутися до суду із вказаним позовом.
Ухвалою суду від 07 травня 2026 року відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання позивач не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява, в якій вона просила розгляд справи здійснювати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечень не має. 
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. 
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. 
Частиною 4 ст. 84 СК України встановлено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 червня 2018 року у справі № 750/9224/16-ц.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Право визначення способу стягнення аліментів належить стягувачу. 
Одночасно, визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, а позивач у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, немає змоги працювати і утримувати себе.
Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).
При цьому, суд враховує матеріальний стан і стан здоров`я відповідача, так як при визначенні розміру аліментів береться до уваги можливість надання такої допомоги чоловіком. А також те, що стягнення з відповідача аліментів на дружину по даній справі буде носити обмежений у часі період та є обов`язком чоловіка по допомозі дружині, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку.
З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, визнання позову відповідачем, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню. 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись, ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 4, ст.ст. 12, 13, 16, 77, 81, 82, 211, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 80, ст. 84 СК України, суд,

ухвалив:
Позов задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду 04 травня 2026 року та до досягнення сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 1331 грн. 20 коп. 
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: М.М. Ротар