ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
17.06.2026	Справа № 910/433/26	
Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши 
заяву про розподіл судових витрат, понесених на правничу допомогу у справі за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (03038, місто Київ, вулиця Івана Федорова, будинок 32, літера А, 3-й поверх; ідентифікаційний код 41564379)
до 
Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, місто Київ, вулиця Єжи Гедройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815)

про зобов`язання вчинити дії,

Без повідомлення (виклику) сторін.
Суть та рух справи:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (далі - ТОВ «Грейнсвард»/позивач, заявник) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця»/відповідач) про зобов`язання внести зміни до особового рахунку ТОВ «Грейнсвард» №2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 1 343 002,08 грн.
Господарський суд міста Києва ухвалою від 22.01.2026 позовну заяву ТОВ «Грейнсвард» прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.
Господарський суд міста Києва рішенням від 01.06.2026 позов ТОВ «Грейнсвард» задовольнив, зокрема: зобов`язав АТ «Українська залізниця» внести зміни до особового рахунку ТОВ «Грейнсвард» №2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 1 343 002,08 грн, а також стягнув з АТ «Українська залізниця» на користь ТОВ «Грейнсвард» 16 116,02 грн - судового збору.
03.06.2026 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Грейнсвард» надійшла заява про розподіл судових витрат, понесених на правничу допомогу у справі №910/433/26.
04.06.2026 через систему «Електронний суд» від АТ «Українська залізниця» надійшли заперечення на заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно із ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Відповідно до статей 233, 244 ГПК України, додаткове рішення у даній справі прийнято за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.
Позиція Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард»
У заяві про розподіл судових витрат позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 38 000,00 грн.
На підтвердження витрат на правничу допомогу, позивач надав суду: договір про надання правової допомоги №17-01 від 04.01.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» та Адвокатським об`єднанням «Право, бізнес і фінанси»; додаткову угоду №1 від 07.07.2021 до цього договору; акт виконаних робіт (наданих послуг) №17-01/665 від 16.01.2026 на суму 8 000,00 грн; рахунок на оплату №17-01/665 від 16.01.2026 на суму 8 000,00 грн; платіжну інструкцію №10715 від 17.01.2026 на суму 8 000,00 грн; акт виконаних робіт (наданих послуг) №17-01/713 від 02.06.2026 на загальну суму 30 000,00 грн; рахунок на оплату №17-01/713 від 02.06.2026 на суму 30 000,00 грн; платіжну інструкцію №11599 від 02.06.2026 на суму 30 000,00 грн. 
Позиція Акціонерного товариства «Українська залізниця»
У запереченнях проти задоволення заяви ТОВ «Грейнсвард» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу АТ «Українська залізниця» зазначає про надмірний розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, неспівмірність розміру вартості послуг критеріям реальності і розумності таких витрат. 
Зокрема, відповідач зазначає, що практика щодо аналогічних справ є сталою та сформованою, у зв`язку з чим вказаний в актах виконаних робіт час, витрачений на правову допомогу, є завищений, оскільки складання «шаблонної» позовної заяви не може складати 8 годин часу. Також, відповідач вказує на те, що заявлений позивачем «гонорар успіху» у розмірі 22 000,00 грн від ціни позову не відповідає критеріям розумності та реальності адвокатських витрат, а їх відшкодування матиме надмірний характер.

Обставини, встановлені судом. Норми права, які застосував суд, ухвалюючи додаткове рішення. Оцінка аргументів, наведених учасниками справи.
Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані із витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. 
Згідно із ч. 1, ч. 3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
За змістом п.п. 1-2 ч. 2 ст. 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).
Отже, на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду: договір про надання правової допомоги №17-01 від 04.01.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» та Адвокатським об`єднанням «Право, бізнес і фінанси»; додаткову угоду №1 від 07.07.2021 до цього договору; акт виконаних робіт (наданих послуг) №17-01/665 від 16.01.2026 на суму 8 000,00 грн; рахунок на оплату №17-01/665 від 16.01.2026 на суму 8 000,00 грн; платіжну інструкцію №10715 від 17.01.2026 на суму 8 000,00 грн; акт виконаних робіт (наданих послуг) №17-01/713 від 02.06.2026 на загальну суму 30 000,00 грн; рахунок на оплату №17-01/713 від 02.06.2026 на суму 30 000,00 грн; платіжну інструкцію №11599 від 02.06.2026 на суму 30 000,00 грн.
Відповідно до п. 4.1. договору про надання правової допомоги №17-01 від 04.01.2021 (в редакції додаткової угоди №1) отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару.
За умовами п. 4.2. договору про надання правової допомоги №17-01 від 04.01.2021 (в редакції додаткової угоди №1) при визначенні розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосуються доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом; професійний досвід, науково-технічна підготовка та репутація адвоката.
У відповідності до п. 4.3. та п. 4.4. договору про надання правової допомоги №17-01 від 04.01.2021 (в редакції додаткової угоди №1) вартість однієї години роботи адвоката складає 1 000,00 грн. Вартість представництва інтересів клієнта у суді за одне судове засідання складає: 1 000,00 грн - у суді, який територіально розташований у межах міста Черкаси; 1 500,00 грн - у суді, який територіально розташований у межах Черкаської області; 2 000,00 грн - у суді, який територіально розташований у межах міста Києва; 1 500,00 грн та компенсації витрат вартості витрат на прибуття - у суді, який не передбачений цим пунктом.
Сторони додатково домовилися про «гонорар успіху», якщо для клієнта прийнято позитивне рішення. Розмір «гонорару успіх» становить 7% від ціни позову. Позитивним результатом вважається також закінчення справи мировою угодою та залишення справи без розгляду за заявою іншої сторони у справі (п. 4.7. договору про надання правової допомоги №17-01 від 04.01.2021 (в редакції додаткової угоди №1)).
Так, згідно з актом виконаних робіт (наданих послуг) №17-01/665 від 16.01.2026 вартість наданих адвокатом позивачу послуг зі складання позовної заяви про зобов`язання АТ «Укрзалізниця» внесення змін до особового рахунку шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми в розмірі 1 343 002,08 грн становить 8 000,00 грн (із розрахунку за 8 годин роботи). 
Відповідно до платіжної інструкції №10715 від 17.01.2026 позивач сплатив 8 000,00 грн на користь Адвокатського об`єднання «Право, бізнес і фінанси».
Згідно з актом виконаних робіт (наданих послуг) № 17-01/713 від 02.06.2026 за надані адвокатом позивачу послуги зі складання відповіді на відзив та складання додаткових письмових пояснень у справі № 910/433/26 (витрачено час - 4 години, вартість 4 000,00 грн), представництва інтересів у Господарському суді міста Києва у ході розгляду справи №910/433/26 (вартість - 4 000,00 грн) та гонорар успіху у справі №910/433/26 у розмірі 7% від ціни позову (вартість - 22 000,00 грн) визначено загальну вартість у розмірі 30 000,00 грн. 
Ця сума коштів сплачена позивачем на користь Адвокатським об`єднанням «Право, бізнес і фінанси» відповідно до платіжної інструкції № 11599 від 02.06.2026. 
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 922/1948/19, від 12.08.2020 у справі № 916/2598/19, від 30.07.2019 у справі № 911/1394/18).
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині ч. 4 ст. 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України). 
Отже, за змістом положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Так, відповідач заперечує проти заявленого позивачем до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу та просить зменшити його, посилаючись на наявність великої кількості аналогічних спорів, у зв`язку з чим, на думку відповідача, витрачений на правову допомогу час, є завищений, оскільки складня «шаблонної позовної заяви не може складати 8 годин часу. Також відповідач заперечує щодо покладення на нього «гонорару успіху» у розмірі 22 000,00 грн, мотивуючи невідповідністю критеріям розумності та реальності адвокатських витрат. Крім того, відповідач просить суд врахувати вкрай незадовільне матеріальне становище АТ «Українська залізниця», яке спричинене введенням воєнного стану в Україні (скорочення комерційних перевезень, які були основним джерелом доходу; систематичні обстріли залізничної інфраструктури; збитковість товариства та його стратегічне значення для країни). 
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Як зазначає Верховний Суд у численних постановах, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Щодо включення до суми витрат на правничу допомогу «гонорару успіху», суд зазначає таке. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, дійшла висновку про можливість існування «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату; визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
З урахуванням наведеного, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Суд, зважаючи на положення ст. 126 ГПК України, дослідивши докази, надані заявником на підтвердження понесених судових витрат, практику ЄСПЛ та Верховного Суду, дійшов висновку, що «гонорар успіху» у даному випадку не був необхідним, а його відшкодування, з огляду на узгоджені між позивачем та адвокатським об`єднанням ціни на адвокатські послуги, які фактично були надані, матиме надмірний характер.
При цьому стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).
Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для покладення на відповідача суми узгодженого між позивачем та адвокатським об`єднанням «гонорару успіху». 
В решті суми заявлений до стягнення позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи, є доведеним, документально обґрунтованим та таким, що відповідає критеріям реальності, пропорційності до предмета спору і розумності розміру заявлених витрат на правову допомогу.
Згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
За таких обставин, ураховуючи заперечення АТ «Українська залізниця» щодо неспівмірності заявленої позивачем суми на професійну правничу, за висновком суду обґрунтованими до стягнення є витрати на загальну суму 16 000,00 грн (38 000,00 грн - 22 000,00 грн), що має наслідком часткове задоволення вимоги ТОВ «Грейнсвард» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва 

ВИРІШИВ

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, місто Київ, вулиця Єжи Гедройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (03038, місто Київ, вулиця Івана Федорова, будинок 32, літера А, 3-й поверх; ідентифікаційний код 41564379) 16 000 (шістнадцять тисяч) грн 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу. 
Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Суддя Віта БОНДАРЧУК