Справа № 175/18180/25
Провадження № 2/202/2741/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:
головуючого судді Недобитюк Н.В.
за участю секретаря судового засідання Іващенко І.В.,
за відсутності сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини разом з матір`ю без згоди батька, –
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить надати їй дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , без згоди батька дитини – ОСОБА_2 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дитина проживає виключно з матір`ю, яка є одноосібним власником житлового приміщення. Через перебування батька дитини у полоні на території держави-агресора, позивач позбавлена можливості отримати його письмову згоду на реєстрацію місця проживання сина, що перешкоджає дитині у реалізації її соціальних та адміністративних прав.
У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву не надав. Третя особа подала висновок про доцільність надання дозволу та просила розглядати справу без участі її представника.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та надані документальні докази, суд приходить до наступного.
Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 26 червня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено актовий запис № 397.
Від вказаного шлюбу народився син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Факт народження підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 10 вересня 2025 року Шевченківським відділом ДРАЦС у місті Києві, актовий запис № 1164 від 08 вересня 2015 року.
Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 22 березня 2019 року у справі № 234/17154/18 (провадження № 2/234/1074/19), яке набрало законної сили 23 квітня 2019 року, шлюб між сторонами було розірвано. Судом у вказаному рішенні встановлено, що сторони припинили сімейні стосунки з березня 2018 року та проживають окремо.
Після розірвання шлюбу малолітній ОСОБА_4 залишився проживати з матір`ю.
25 листопада 2021 року ОСОБА_1 набула у власність житлову нерухомість, а саме: квартиру АДРЕСА_2 . Право власності оформлено на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Баженовою Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3232. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 286707326 від 25.11.2021, позивач є одноосібним власником вказаної квартири (частка 1/1).
У зв`язку зі збройною агресією РФ, позивач та дитина вимушено змінили місце проживання. Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 23.10.2024 № 3010-7501804722 та № 3010-7501804723, вони фактично проживають за адресою: АДРЕСА_3 .
20 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Управління РП та ведення реєстру ТГ Краматорської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання малолітнього ОСОБА_3 за адресою належної їй квартири у м. Краматорську. Однак, того ж дня посадовою особою органу реєстрації ОСОБА_5 було відмовлено у вчиненні реєстраційної дії на підставі ст. 12 Закону України «Про надання публічних послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання», оскільки не було надано згоди батька дитини.
Судом встановлено об`єктивну неможливість отримання такої згоди. Згідно з Витягом з інформаційної системи з питань поводження з військовополоненими № 2025-13-7397 від 13.09.2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має облікову категорію «Полон (підтверджено країною-агресором через МКЧХ)». Станом на 17.04.2025 ймовірним місцем його утримання є Колонія № 10, Мордовія, Зубово-Полянський район, Російська Федерація.
Згідно з Висновком Органу опіки та піклування Шевченківської РДА у місті Києві від 30.04.2026 № 105/2323, за результатами обстеження умов проживання (акт від 16.03.2026) встановлено, що дитина повністю забезпечена всім необхідним для розвитку, проживає у комфортних умовах з матір`ю, її чоловіком ОСОБА_6 та малолітньою сестрою. Орган опіки вважає за доцільне надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька в інтересах малолітнього.
Судом також безпосередньо досліджено Висновок Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 30.04.2026 № 105/2323, складений на підставі рішення Комісії з питань захисту прав дитини від 08 квітня 2026 року (протокол № 8) за результатами розгляду ухвали Індустріального районного суду міста Дніпра у справі № 175/18180/25. Зазначеним висновком Орган опіки та піклування рекомендує суду надати дозвіл ОСОБА_1 на реєстрацію місця проживання малолітнього сина без згоди батька.
Як вбачається із вказаного Висновку, працівниками Служби у справах дітей та сім`ї 16.03.2026 було проведено обстеження умов проживання дитини. Комісією встановлено, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 наявні всі комунальні зручності, діти займають окремі кімнати, забезпечені всім необхідним. Для них створені належні умови для проживання та всебічного розвитку. Малолітній ОСОБА_4 успішно навчається у 5-А класі школи № 27 Шевченківського району м. Києва. Разом із дитиною спільно проживають мати ОСОБА_1 , її нинішній чоловік ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та малолітня сестра ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).
Крім того, під час розгляду питання Комісією позивач надала до Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації письмові пояснення, у яких підтвердила, що її син проживає разом із нею, не має задекларованого місця проживання від народження, а через об`єктивні обставини, перебування батька у полоні на території держави-агресора, вона позбавлена можливості здійснити реєстрацію в позасудовому порядку.
Згідно з частиною четвертою статті 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком від 10 до 14 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками.
Відповідно до частини другої статті 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.
Як зазначено у статті 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Застосовуючи наведені норми права, суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 20 лютого 2020 року у справі № 711/1435/19 (провадження № 61-17880св19), згідно з якою у випадку наявності будь-якої правової колізії, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень статті 3 Конвенції «Про права дитини», пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Оскільки батько перебуває у полоні і не може висловити свою волю, а дитина не має зареєстрованого місця проживання з моменту народження, що обмежує доступ до гарантованих державою послуг, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими.
Щодо судових витрат, суд зазначає наступне. 
Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства та відсутність вимоги позивача про стягнення судових витрат з відповідача, судовий збір суд залишає за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, –
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини разом з матір`ю без згоди батька – задовольнити.
Надати дозвіл ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на здійснення реєстрації місця проживання малолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , разом з матір`ю, без згоди батька – ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Повний текст рішення складено 27 квітня 2026 року.

Суддя        Н.  В.  Недобитюк