ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2026 р. 	Справа № 480/7786/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2025, головуючий суддя І інстанції: А.І. Сидорук, по справі № 480/7786/24
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 25.06.2024 № 1293401422-2024-2 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги члену сім`ї загиблого (померлого) працівника об`єктів критичної інфраструктури;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу члену сім`ї загиблого (померлого) ІНФОРМАЦІЯ_1 працівника об`єктів критичної інфраструктури ОСОБА_2 відповідно до поданої заяви від 21.06.2024 на підставі Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України» від 20.03.2023 № 2980-IX.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що чоловік позивача працював на об`єкті критичної інфраструктури та загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві, а саме в результаті підриву на протитанковій міні. Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого працівника об`єктів критичної інфраструктури. Відповідач прийняв рішення про відмову у виплаті позивачу такої допомоги, оскільки об`єкт, на якому працював чоловік позивача, не був внесений у відповідний перелік об`єктів критичної інфраструктури.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2025 у справі № 480/7786/24 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 25.06.2024 № 1293401422-2024-2.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, 40009, код ЄДРПОУ 21108013) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 21.06.2024 про виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівнику об`єкту критичної інфраструктури, а також врахувати висновки суду.
В задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, 40009, код ЄДРПОУ 21108013) за рахунок бюджетних асигнувань 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 (дев`яносто шість) коп. витрат по сплаті судового збору.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2025 у справі №480/7786/24 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що за інформацією, наданою відповідачу Адміністрацією Держспецзв`язку листом від 28.05.2025, підприємство АТ «Сумиобленерго» внесено до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури 14.02.2025. Апелянт вказує, що для призначення позивачу частини одноразової грошової допомоги за нормами Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України» від 20.03.2023 № 2980-IX підстави відсутні, оскільки особи, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої Законом № 2980-IX, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права, реалізація права отримувачів на призначення і виплату вищезазначеної одноразової грошової допомоги здійснюється з дати встановлення інвалідності або загибелі (смерті) особи, тобто 07.04.2025 закінчився трирічний термін для визначення права позивача на вищезазначену одноразову грошову допомогу.
Позивач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб.
07.04.2022 ОСОБА_2 працював електромонтером з експлуатації електролічильників Тростянецької дільниці філії "Охтирський РЕМ" АТ "Сумиобленерго", а саме проводив роботи з відновлення пошкоджених мереж електропостачання Тростянецької ОТГ у складі Тростянецької експлуатаційної бригади. Рухаючись по дорозі у напрямку до м. Тростянець, службовий автомобіль ГАЗ-3307 наїхав на міну, в результаті чого відбувся підрив автомобіля, в якому, в тому числі, перебував і ОСОБА_2 . ОСОБА_2 загинув. Вказані факти відповідачем не спростовуються.
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 помер на польовій дорозі біля с. Білки Тростянецької ОТГ 07.04.2022. Одна з причин смерті - ушкодження внаслідок військових дій.
Згідно з висновком акту спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 07.04.2022 о 15 год. 40 хв. в АТ "Сумиобленерго", затвердженого 27.06.2022, груповий нещасний випадок, який стався 07.04.2022 о 15 год. 40 хв. із електромонтером з експлуатації електролічильників Тростянецької дільниці філії "Охтирський РЕМ" АТ "Сумиобленерго" ОСОБА_2 , визнається таким, що пов`язаний із виробництвом і по ньому складається акт за формою Н-1/П та він береться на облік у АТ "Сумиобленерго".
Указом Президента України від 26.03.2024 № 183/2024 ОСОБА_2 посмертно нагороджено орденом "За мужність" ІІІ ступеня.
21.06.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення і виплату одноразової грошової допомоги члену сім`ї загиблого працівника критичної інфраструктури - ОСОБА_2 , за результатами розгляду якої відповідач прийняв рішення від 25.06.2024 за № 1293401422-2024-2 про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги.
Рішення обґрунтовано тим, що станом на дату загибелі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) він не належав до числа працівників об`єктів критичної інфраструктури. Вказаних висновків відповідач дійшов, оскільки Адміністрацією Держспецзв`язку листом від 31.05.2024, наданим на запит відповідача, повідомлено, що об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_2 (місце розташування філії "Охтирський район електричних мереж" АТ "Сумиобленерго"), а саме станом на 07.04.2022, до реєстру ОКІ не внесений.
Позивач не погодився з вказаним рішенням, а тому звернувся до суду з позовом.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із протиправності рішення відповідача про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги.
Суд першої інстанції вказав, що факт того, що станом на 07.04.2022 "Охтирський РЕМ" не було внесено в реєстр об`єктів критичної інфраструктури, не може бути підставою для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки чоловік позивача загинув до моменту початку функціонування Реєстру об`єктів критичної інфраструктури, затвердженого постановою КМУ від 28.04.2023 № 415.
Крім цього, суд першої інстанції вважав за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити їх, а саме зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 21.06.2024 з урахуванням висновків суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 15 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 № 2136-IX, відшкодування працівникам та роботодавцям пов`язаних із трудовими відносинами грошових сум, втрачених внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, здійснюється за рахунок коштів держави-агресора, а також коштів, отриманих з/від відповідних фондів на відновлення України, у тому числі міжнародних, міжнародної технічної та/або поворотної чи безповоротної фінансової допомоги, інших джерел, передбачених законодавством.
Порядок визначення і відшкодування працівникам та роботодавцям пов`язаних із трудовими відносинами грошових сум, втрачених внаслідок збройної агресії проти України, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
З метою підтримки осіб, які стали особами з інвалідністю у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії проти України в районах проведення воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам, а у разі загибелі (смерті) зазначених осіб на підтримку членів їхніх сімей, було прийнято Закон України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України» від 20.03.2023 № 2980-IX (далі - Закон № 2980-IX в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Частиною 1 статті 1 Закону №2980-ІХ визначено, що право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю мають особи з числа працівників об`єктів критичної інфраструктури, державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування, які стали особами з інвалідністю у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії Російської Федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 року воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 статті 1 Закону №2980-ІХ у разі загибелі (смерті) осіб, зазначених у частині першій цієї статті, у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії Російської Федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 року воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам, одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю призначається і виплачується членам їхніх сімей.
До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у частині першій цієї статті, належать:
- діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;
- один із подружжя, який пережив загиблу (померлу) особу;
- батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);
- внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);
- жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;
- утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону №2980-ІХ, право на отримання одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої цим Законом, мають також особи, визначені частиною третьою статті 1 цього Закону, у разі загибелі (смерті) осіб, визначених частиною другою статті 1 цього Закону, у період з 24 лютого 2022 року до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №2980-ІХ, одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю призначається і виплачується за рішенням органу, визначеного Кабінетом Міністрів України. Визначений Кабінетом Міністрів України орган безоплатно в порядку електронної взаємодії отримує необхідну інформацію від державних органів, які є власниками (розпорядниками, держателями, володільцями, адміністраторами тощо) інформаційних (автоматизованих), інформаційно-комунікаційних, комунікаційних і довідкових систем, реєстрів та банків даних, у тому числі з Єдиного державного демографічного реєстру, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру судових рішень, Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, банку даних про дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім`ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів тощо, про осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги.
Порядок отримання інформації з реєстрів та інформаційних баз даних визначається розпорядником персональних даних, що містяться у відповідних реєстрах або базах даних.
Абзацом 1 ч. 2 ст. 3 Закону №2980-ІХ визначено, що одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю особам, зазначеним у частині третій статті 1 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення і виплату, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.
Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону №2980-ІХ, порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України (далі - одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю), передбаченої Законом №2980-ІХ, визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2023 №1396 (далі - Порядок №1396).
Абзацами 2-4 пункту 11 Порядку №1396 (із врахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2024 р. № 375) передбачено, що для підтвердження факту віднесення об`єкта інфраструктури, на якому служить/працює (служила/працювала) особа, зазначена у частині першій статті 1 Закону, до об`єкта критичної інфраструктури працівник уповноваженого органу надсилає до уповноваженого органу у сфері захисту критичної інфраструктури письмовий запит щодо надання інформації про включення об`єкта до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури та набуття ним правового статусу об`єкта критичної інфраструктури.
Відповідь уповноваженого органу у сфері захисту критичної інфраструктури на письмовий запит уповноваженого органу надається протягом 10 робочих днів з дати його надходження.
Відомості про об`єкти критичної інфраструктури з Реєстру об`єктів критичної інфраструктури містять інформацію з обмеженим доступом, захист якої забезпечується відповідно до вимог законодавства.
Таким чином, з аналізу наведених норм слідує, що право членів сім`ї загиблого працівника на призначення одноразової грошової допомоги пов`язується з установленням факту загибелі особи під час виконання трудових обов`язків у період військової агресії Російської Федерації проти України, належністю такої особи до кола осіб, визначених Законом №2980-ІХ, а також підтвердженням того, що підприємство, на якому працювала загибла особа, є об`єктом критичної інфраструктури у розумінні цього Закону.
Як встановлено з матеріалів справи, підставою для відмови позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої Законом №2980-ІХ слугувало те, що об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_2 (місце розташування філії "Охтирський район електричних мереж" АТ "Сумиобленерго"), а саме станом на 07.04.2022, не внесений до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури.
Надаючи оцінку вказаним у оскаржуваному рішенні обставинам, колегія суддів зазначає наступне.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 28.04.2023 №415 затверджено Порядок ведення Реєстру об`єктів критичної інфраструктури, включення таких об`єктів до Реєстру, доступу та надання інформації з нього, який визначає процедури формування і ведення Реєстру об`єктів критичної інфраструктури (далі - Реєстр), включення об`єктів критичної інфраструктури до Реєстру, внесення до нього інформації про об`єкти критичної інфраструктури та їх виключення, доступу та надання інформації з Реєстру.
Пунктом 4 вказаної постанови встановлено Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації під час воєнного стану, а також протягом дванадцяти місяців після його припинення чи скасування з дня набрання чинності цією постановою забезпечити: функціонування, формування і ведення Реєстру в автоматизованій системі, що забезпечує роботу як одномашинний однокористувачевий комплекс, який обробляє інформацію однієї або кількох ступенів обмеження доступу; внесення відомостей про об`єкти критичної інфраструктури до Реєстру.
Отже, Реєстр об`єктів критичної інфраструктури, порядок ведення якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 28.04.2023 №415, почав функціонувати після настання нещасного випадку, який мав місце 07.04.2022.
При цьому, частиною 4 статті 6 Закону №2980-ІХ встановлено, що до завершення формування реєстру об`єктів критичної інфраструктури відповідно до Закону України "Про критичну інфраструктуру" перелік об`єктів критичної інфраструктури, на працівників яких поширюється дія цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, постановою Кабінету Міністрів України №1109 від 09.10.2020 року «Деякі питання об`єктів критичної інфраструктури» (в редакції, чинній на 21.09.2022 року, далі - Постанова №1109) затверджено Перелік секторів (підсекторів), основних послуг критичної інфраструктури держави.
Із матеріалів справи встановлено, що загиблий ОСОБА_2 станом на час настання нещасного випадку (загибелі) 07.04.2022, працював електромонтером з експлуатації електролічильників Тростянецької дільниці філії "Охтирський РЕМ" АТ "Сумиобленерго", що не заперечується відповідачем.
При цьому, із відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань встановлено, що основним видом діяльності АТ "Сумиобленерго" (код ЄДРПОУ 23293513) є розподілення електроенергії (код КВЕД 35.13).
Відповідно до Переліку секторів (підсекторів), основних послуг критичної інфраструктури держави в розділі 1 «Паливно-енергетичний сектор» вказано «електроенергетика», а саме виробництво електричної енергії, забезпечення функціонування ринку електричної енергії, організація купівлі-продажу електричної енергії на ринку, управління системами передачі та енергопостачання, розподіл електричної енергії.
З огляду на основний вид діяльності АТ "Сумиобленерго" (35.13 Розподілення електроенергії), а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2020 року № 1109 Перелік секторів критичної інфраструктури, вказане підприємство, яке здійснює діяльність розподілення електроенергії, відноситься до об`єктів критичної інфраструктури.
Оскільки загиблий ОСОБА_2 станом на час настання нещасного випадку був працівником АТ «Харківобленерго», колегія суддів вказує, що він відноситься до осіб з числа працівників об`єктів критичної інфраструктури, тобто до кола осіб, визначених частиною 1 статті 1 Закону №2980-ІХ.
За таких обставин, позивач як вдова загиблого ОСОБА_2 належить до осіб, визначених частиною 3 статті 1 Закону №2980-ІХ, які відповідно до пункту 2 частини 2 статті 6 цього Закону мають право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі особи у період з 24 лютого 2022 року до набрання чинності зазначеним Законом.
При цьому, колегія суддів враховує, що як станом на 07.04.2022 (дата нещасного випадку), так і на час прийняття оскаржуваного рішення, АТ "Сумиобленерго" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1109 відносилося до об`єктів критичної інфраструктури, оскільки здійснює діяльність у сфері розподілення електричної енергії, яка належить до паливно-енергетичного сектору критичної інфраструктури.
Водночас, з огляду на те, що страховий випадок настав до введення в дію Реєстру об`єктів критичної інфраструктури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.04.2023 №415, відповідач під час прийняття оскаржуваного рішення повинен був врахувати приписи частини 4 статті 6 Закону №2980-ІХ, якою передбачено визначення переліку таких об`єктів Кабінетом Міністрів України до завершення формування відповідного Реєстру.
Однак, зазначені вимоги відповідачем безпідставно враховані не були.
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що за інформацією, наданою відповідачу Адміністрацією Держспецзв`язку листом від 28.05.2025, підприємство АТ "Сумиобленерго" внесено до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури 14.02.2025, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як було вказано раніше, на момент настання страхового випадку Реєстр об`єктів критичної інфраструктури не функціонував, а тому відповідач був зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення частини 4 статті 6 Закону №2980-ІХ, чого ним зроблено не було.
Стосовно доводів відповідача про те, що 07.04.2025 закінчився трирічний термін для визначення права позивача на одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, тому відсутні підстави для призначення позивачу частини одноразової грошової допомоги за нормами Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України» від 20.03.2023 № 2980-IX, колегія суддів вказує на таке.
Так, відповідно до частини 5 статті 3 Закону №2980-ІХ (у редакції до змін, внесених згідно із Законом «Про внесення змін до Закону України "Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України"» № 4793-IX від 25.02.2026, далі - Закон № 4793-IX, який набрав чинності 13.03.2026), особи, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Відповідно до приписів частини 5 статті 3 Закону №2980-ІХ з урахуванням змін, внесених згідно із Законом № 4793-IX від 25.02.2026, особи, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом періоду дії воєнного стану та трьох років після його припинення або скасування.
Відповідно до пункту 8 Порядку №1396, отримувачі, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.
Реалізація права отримувачів на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої Законом, здійснюється з дати встановлення інвалідності або загибелі (смерті) особи у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії Російської Федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 р. воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам.
Таким чином, початок перебігу трирічного строку реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю до набрання чинності Законом № 4793-IX (13.03.2026) здійснювався, зокрема, з дати загибелі (смерті) особи, після 13.03.2026 строк реалізації такого права обмежується періодом дії воєнного стану та трьома роками після його припинення або скасування.
Дата загибелі чоловіка позивача ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відтак, трирічний термін для звернення позивача за призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги згідно з частиною 5 статті 3 Закону №2980-ІХ (у редакції до змін, внесених згідно із Законом № 4793-IX від 25.02.2026) сплив 07.04.2025 року.
При цьому, з матеріалів справи встановлено, що позивач звернулася із заявою до відповідача про призначення і виплату одноразової грошової допомоги 21.06.2024, що підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 26.06.2024 № 1800-0311-8/29008.
Тобто, при зверненні з заявою від 21.06.2024 року, термін реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги позивачем не було пропущено.
Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи позивача про відсутність підстав для виплати належної позивачу одноразової грошової допомоги через те, що 07.04.2025 закінчився трирічний термін для визначення права позивача на отримання зазначеної допомоги.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 25.06.2024 № 1293401422-2024-2, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.06.2024 про виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівнику об`єкту критичної інфраструктури, а також врахувати висновки суду.
Доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли підтвердження у ході розгляду колегією суддів.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано ухвалив рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. 
Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2025 по справі № 480/7786/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		С.П. Жигилій 	
Судді	   	Т.С. Перцова   Я.М. Макаренко