ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" червня 2026 р. Справа№ 925/1068/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Скрипки І.М.
суддів: Тищенко А.І. 
Мальченко А.О. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Фермерського господарства «Гетьман-2015» на рішення Господарського суду Черкаської області від 21.05.2025 (повний текст складено та підписано 02.06.2025) 
у справі №925/1068/24 (суддя Чевгуз О.В.)
за позовом Чигиринської міської ради
до Фермерського господарства «Гетьман-2015»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Головного управління ДПС у Черкаській області
про стягнення 29 680,05 грн,-
ВСТАНОВИВ:
Чигиринська міська рада звернулася до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фермерського господарства «Гетьман-2015» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, код ЄДРПОУ 44131663) про стягнення 29 680,05 грн заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 7125482000:01:000:0765 площею 99,7258 га у період дії договору оренди землі від 25.09.2014, зареєстрованого у Державному реєстрі 29.09.2014 за № 7161256, з 22.09.2020 по 30.06.2024.
Позовні вимоги викладені з урахуванням прийнятої до розгляду заяви позивача від 07.02.2025 про уточнення позовних вимог (щодо збільшення розміру позовних вимог).
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору оренди землі в частині повної сплати орендної плати.
На виконання ухвали Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області разом із заявою від 09.09.2024 № 9-23-0.62-6125/2-24 подало копію додаткової угоди від 13.02.2015 про внесення змін до договору оренди землі від 19.09.2014, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 7161256 від 29.09.2014 на земельну ділянку з кадастровим номером 7125482000:01:000:0765; Головне управління ДПС у Черкаській області разом з листом від 18.09.2024 № 6981/5/23-00-13-03-04 - податкові декларації, податкові повідомлення-рішення.
05 лютого 2025 року Головне управління ДПС у Черкаській області подало до суду інформацію про сплату громадянином ОСОБА_1 коштів до бюджету Чигиринської міської ради (Іванівської сільської ради) в рахунок сплати орендної плати за спірну земельну ділянку за 2018 - 2020 роки та ФГ «Гетьман-2015», сформовану у вигляді картки платника.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 21.05.2025 у справі №925/1068/24 позов задоволено повністю.
Стягнуто з Фермерського господарства «Гетьман-2015» на користь Чигиринської міської ради 29 680,05 грн заборгованості з орендної плати за договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7125482000:01:000:0765 площею 99,7258 га, зареєстрованим у Державному реєстрі 29.09.2014 за № 7161256 та 2422,40 грн судового збору. 
Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з доведеності та обґрунтованості заявлених позовних вимог.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.
Апелянт не погоджується з оскаржуваним рішенням та вважає, що судом не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, зокрема невірно обраховано спірний період строку дії Договору, неправильно визначено характер спірних правовідносин, порушено норми процесуального права та норми матеріального права, що відповідно до статті 277 ГПК України є підставою для скасування судового рішення.
Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного. 
Згідно з пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, в силу існування цивільно-правового договору оренди землі від 25.09.2014 року в період його
строку дії до 25 вересня 2024 року, між ФГ «Гетьман-2015» та Чигиринською міською радою наявні саме господарські правовідносини, а не податкові, оскільки саме на підставі договору оренди землі у позивача існує право вимагати, а у відповідача обов`язок сплачувати орендну плату за землю, а не на підставі податкової звітності.
Судом помилково не враховані дані контррозрахунку відповідача, який був наданий разом з додатковими поясненнями, де зазначено, що обов`язок ФГ «Гетьман-2015» сплачувати орендну плату згідно договору оренди був саме до 25.09.2024 року, оскільки після 25.09.2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно автоматично виключився запис про наявність у ФГ «Гетьман-2015» права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 99,7258 га кадастровий номер 7125482000:01:000:0765.
Незважаючи на наявність рішення суду у справі № 925/604/24, на яке послався суд першої інстанції при розгляді цієї справи, вказане право оренди не зареєстровано і до даного часу, оскільки Чигиринською міською радою було поділено спірну земельну ділянку під час розгляду справи № 925/604/24, що призвели до необхідності у повторному ініціюванні ФГ «Гетьман-2015» судового спору у справі №925/521/25. 
За відсутності зареєстрованого у Державному реєстрі права оренди, ФГ «Гетьман-2015» з 25.09.2024 року позбавлене права використання спірної земельної ділянки, а відтак у нього відсутній обов`язок сплачувати орендну плату з 26.09.2024 року.
На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку та безпідставно не врахував у розрахунках платіжні доручення від 25.10.2024 року №440 в частині суми 3686,78 грн, від 22.11.2024 року №481 в сумі 23212,72 грн., від 24.12.2024 року №497 в сумі 23212,72 грн. та від 24.01.2025 року №9 в сумі 23212,67 грн.
На момент розгляду справи у суді першої інстанції, переплата ФГ «ГЕТЬМАН-2015» орендних платежів за договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7125482000:01:000:0765 площею 99,7258 га, зареєстрованим у Державному реєстрі 29.09.2014 за № 7161256, за період з 29.09.2020 року (дати реєстрації права оренди за відповідачем) по 25.09.2024 року (дати припинення строку дії договору оренди та права оренди за відповідачем) становила 121643,01 грн., що підтверджено відповідними наданими до матеріалів справи платіжними дорученнями та розрахунком.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Мальченко А.О., Тищенко А.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Гетьман-2015» на рішення Господарського суду Черкаської області від 21.05.2025 у справі №925/1068/24, справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Під час апеляційного провадження від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно зі ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла наступних висновків.
Відповідно до статті 792 Цивільного кодексу України (ЦК України) за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Згідно з статтею 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Частиною першою статті 2 вказаного закону передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Статтею 206 Земельного кодексу України унормовано, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
За змістом ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України).
Згідно з положеннями статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Частиною першою статті 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.
Як вбачається з матеріалів справи, 25 вересня 2014 року між Головним Управлінням Держземагентства у Черкаській області та громадянином ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, предметом якого є передача в оренду земельної ділянки кадастровий номер 7125482000:01:000:0765 площею 99,7258 га, що розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Іванківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області (далі - Договір).
Відповідно до пункту 1 Договору в оренду передана земельна ділянка державної власності категорії землі сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя рілля, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства.
Право оренди 29.09.2014 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Земельна ділянка передана у користування на підставі акту приймання-передачі від 30.09.2014.
Згідно з пунктом 8 Договору його укладено терміном на 10 років. Після закінчення вказаного строку орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору оренди письмово повідомити орендодавця про намір продовжити його дію.
15 січня 2015 року проведено державну реєстрацію Фермерського господарства «Гетьман-2015», єдиним його засновником (учасником), а також керівником (головою фермерського господарства) є ОСОБА_1 .
Спірна земельна ділянка є сформованою та зареєстрована в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером 7125482000:01:000:0765, відноситься до земель сільськогосподарського призначення з кодом 01.02 Для ведення фермерського господарства "001.01 Рілля".
На виконання приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», яким розділ Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктом 24, наказом Головного Управління Держгеокадастру у Черкаській області від 18.11.2020 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність № 10-ОТГ» Чигиринській міській раді у комунальну власність передано, серед інших, і спірну земельну ділянку, про що 19.11.2020 підписано відповідний акт приймання-передачі.
У подальшому рішенням ІІІ сесії VІІІ скликання Міської ради «Про прийняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність Чигиринської міської ради» спірну земельну ділянку прийнято із державної власності у комунальну. 
В такий спосіб з 20.01.2021 розпорядником спірної земельної ділянки є Чигиринська міська рада, що підтверджено також судовими рішеннями.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 19.09.2024 у справі № 925/604/24, залишеним в силі постановою Верховного Суду від 02.04.2025, позов ФГ «Гетьман-2015» задоволено повністю, визнано укладеним за рішенням суду (в наведеній редакції) договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 99,7258 га кадастровий номер 7125482000:01:000:0765 на новий строк. При цьому договір укладено на 10 років, та діє з 20 вересня 2024 року до 19 вересня 2034 року.
Обставини, встановлені рішенням суду у справі № 925/604/24, в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України повторного доказування не потребують. 
Пунктами 5, 9 Договору сторони визначили розмір нормативно грошової оцінки земельної ділянки та розмір річної орендної плати: НГО земельної ділянки становить 2 648 916,70 грн (пункт 5 Договору); орендна плата встановлена в розмірі 4,5 % від НГО 119 201,25 грн на рік (пункт 9 Договору). 
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п. 10 Договору).
Орендна плата вноситься щомісячно не пізніше 30 числа наступного місяця (п. 11 Договору).
Розмір орендної плати переглядається 1 раз на два роки у разі:
- зміни умов господарювання, передбачених договором;
- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції;
- затвердження зміни коефіцієнта індексації, орендар зобов`язується внести плату з врахуванням затвердженого коефіцієнта; 
- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;
- в інших випадках, передбачених законом (п. 12 Договору).
Земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства. Цільове призначення земельної ділянки землі - для ведення фермерського господарства (п. 14, 15 Договору).
Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку (п. 34 Договору).
Договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди (п. 41 Договору).
Невід`ємними частинами договору оренди є: схема розмішений земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки; розрахунок орендної плати; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання - передачі об`єкта оренди; проєкт відведення земельної ділянки.
13 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та ГУ Держземагенства в Черкаській області було укладено додаткову угоду про внесення змін до Договору, якою пункт 5 Договору викладено в новій редакції в частині нормативної грошової оцінки землі на рівні 2 786 079,78 грн, пункт 9 - в частині суми річної орендної плати в розмірі 4,5 % від НГО земельної ділянки, що становило 125 373,59 грн.
Державним реєстратором прав на нерухоме майно 29.09.2020 проведено державну реєстрацію іншого речового права, право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7125482000:01:000:0765 за ФГ «Гетьман-2015».
Земельну ділянку державної власності передано Чигиринській міській раді у комунальну власність, право комунальної власності зареєстровано в Державному реєстрі 20.01.2021, номер відомостей про речове право 40253617, відповідно Чигиринська міська рада набула прав та обов`язків орендодавця за договором оренди землі від 25.09.2014 щодо земельної ділянки.
Додатковою угодою від 21.11.2023 сторонами внесено зміни до Договору, якою змінили преамбулу договору, реквізити сторін договору, виклали пункти 1, 2, 5, 9, 13 в новій редакції. 
Відповідно до п. 5 нормативна грошова оцінка земельної ділянки: 2 208 630, 89 грн, відповідно до п. 9 орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 265 035, 71 грн в рік, що становить 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Вказана додаткова угода є невід`ємною частиною Договору та набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками (п. 1).
У листі від 30 травня 2024 року № 3986/5/23-00-04-11-13 ГУ ДПС у Черкаській області йдеться, що на 30 травня 2024 року податковий борг по ФГ з орендної плати по Чигиринській ТГ відсутній.
ГУ ДПС у Черкаській області надало копії податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) ФГ за період з 2020 року по 2024 рік, подані ФГ, за якими річна сума орендної плати за земельну ділянку за 2021, 2022 роки - 153 234,38 грн, 12 769,53 грн на місяць; за 2023 рік - 265 035,63 грн, за 2024 рік - 278 552,59 грн, 23 212,72 на місяць. Повідомлено, що за даними інформаційно-телекомунікаційної системи «Податковий блок» платник податків ФГ «Гетьман-2015» протягом 2018-2020 років не сплачувало орендну плату за землю до бюджету Чигиринської міської ради (Іванівської сільської ради). 
По громадянину ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) надано копії податкових повідомлень-рішень по орендній платі за земельну ділянку за 2018-2020 роки з доказом направлення. Додатково повідомлено, що за період з 01.01.2021 по 01.09.2024 по гр. ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення відсутні.
Відділ фінансів Чигиринської міської ради листом від 17.07.2024 № 103-01-15 надав інформацію про сплату ФГ орендної плати за землю за період з 01.01.2021 по 16.07.2024.
Предметом позову у даній справі визначено стягнення заборгованості з орендної плати, як е позивачем обгрунтовано наступним:
Згідно з п. 5 Договору НГО земельної ділянки станом на день укладення договору становить 2 648 916,70 грн. Землекористувача зобов`язано виготовити нормативну грошову оцінку протягом трьох місяців з моменту державної реєстрації права оренди, сторони узгодили, що у разі збільшення розміру НГО, нова НГО застосовується без внесення змін до Договору. 
Згідно з п. 9 Договору орендна плата становить 119 201,25 грн. Відповідно місячний розмір орендної плати з 25.09.2014 до 31.12.2018 становить 9933,44 грн. 
При поданні декларацій з орендної плати ФГ за період з 2021 по 2024 роки декларує НГО земельної ділянки в сумі 2 786 079,56 грн. Відповідно до сплати підлягало 153 234,38 грн в рік. В місячному розрахунку орендна плата становить 12 769,53 грн. 
Додатковою угодою від 21.11.2023 внесено зміни до п. 9 Договору та визначено, що орендна плата вноситься орендарем (відповідачем) у грошовій формі в розмірі 265 035,71 грн в рік, що становить 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. 
Умови договору застосовуються з 21.11.2023, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинені відповідні записи. 
В місячному розрахунку орендна плата з 21.11.2023 до 31.12.2023 становить 22 086,31 грн за місяць. 
Також, з 01.01.2024 проведено індексацію нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка становить 2 321 271,07 грн. 
Відповідно до сплати з 01.01.2024 підлягало 278 552,53 грн в рік, що становить 12 % від НГО. В місячному розрахунку орендна плата становить 23 212,71 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, Чигиринська міська рада нараховує ФГ за 2020 рік, з 22.09.2020, заборгованість у розмірі 42 139,45 грн, за 2021 рік - переплату у розмірі 5,64 грн, за 2022 рік - переплату у розмірі 5,64 грн, за 2023 рік заборгованість у розмірі 12 416,73 грн, за 2024 рік, за січень - червень, - переплату у розмірі 24 869,85 грн. Загальна сума заборгованості становить 29 680,05 грн.
Позивач на підставі витребуваної у ГУ ДПС у Черкаській області інформації і копій документів про сплату громадянином ОСОБА_1 коштів до бюджету Чигиринської міської ради (Іванівської сільської ради) в рахунок сплати орендної плати за 2018 - 2020 роки, а також інформації про сплату ФГ коштів до бюджету Чигиринської міської ради (Іванівської сільської ради) за період з 2020 року по 2024 рік, зазначає, що орендар повинен сплачувати орендну плату в задекларованих розмірах, але фактично сплатив орендну плату в неповному об`ємі.
Так, з 22.09.2020 року зареєстрованим землекористувачем став відповідач, відповідно з цієї дати декларувати, нараховувати та сплачувати орендну плату має він. 
Також позивач звертає увагу, що останні місяці 2020 року ОСОБА_1 вже не був засновником ФГ та не міг навіть просити податкові органи зарахувати сплачені ним як фізичною особою кошти в рахунок оплати користування землею фермерським господарством. 
На підставі викладеного, вбачається несплата орендної плати, зокрема за 2020 рік.
Відповідач (апелянт) вважає, що у нього відсутні прострочені зобов`язання. Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства (пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України). На підставі пункту 288.4 статті 288 Податкового кодексу України, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. 
Пунктом 9 Договору в редакції додаткової угоди від 13.02.2015 розмір орендної плати був визначений в розмірі 125 373,59 грн на рік, у пункті 11 узгоджені сторонами умови внесення орендної плати, тобто орендна плата вноситься щомісячно до 30 числа наступного місяця. В Договорі відсутня умова про те, що платежі з орендної плати мають вноситися рівними платежами, та, враховуючи практику, яка склалася у подібних правовідносинах, розмір щомісячних платежів мав би становити: 125 373,59 грн/12 місяців = 10 447,80 грн/міс. Відповідач не порушив умови Договору оренди та не допускав прострочення сплати орендної плати за відповідні періоди, оскільки кошти були сплачені наперед, до обумовленої сторонами дати. Так, без наміру отримання жодних додаткових вигод, без внесення змін до договору, орендарем декларувався та сплачувався більший розмір орендної плати починаючи з січня 2018 року по листопад 2020 року не в сумі 10 447,80 грн на місяць, а 12 769,53 грн на місяць. 
Таким чином, виходячи з розрахунку, доданого до позову, починаючи з січня 2018 року щомісячно орендар вносив більшу суму грошових коштів на 2321,73 грн, а тому на грудень 2020 року існувала не заборгованість зі сплати орендної плати в сумі 12 769,53 грн, як зазначає позивач, а переплата у сумі: 2321,73 грн х 35 міс = 81 260,55 грн. Починаючи з січня 2021 року по жовтень 2023 року ФГ «Гетьман-2015» щомісячно вносило орендну плату в розмірі 12 770,00 грн, що також на 2322,20 грн більше, ніж визначено договором оренди. Таким чином, розмір авансового платежу становив за цей період: 2322,20 грн х 34 міс = 78 954,80 грн. Тому у листопаді 2023 року у ФГ була відсутня будь-яка заборгованість з орендної плати. Зміну розміру орендної плати між сторонами узгоджено лише 21 листопада 2023 року на рівні 265 035,71 грн на рік, або 22 086,30 грн на місяць. Починаючи з 2024 року у зв`язку з проведенням індексації НГО землі з коефіцієнтом 1,051 розмір орендної плати орендарем перераховано самостійно до рівня 278 552,59 грн на рік.
Позивач помилково ототожнює податковий обов`язок платника податків зі сплати орендної плати, як однієї із форм плати за землю (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України) з господарським зобов`язанням ФГ «Гетьман-2015» зі сплати орендної плати.
На підставі поданих ФГ податкових декларацій у платника податків виникає самостійно узгоджене податкове зобов`язання із плати за землю, в даному випадку орендної плати. При цьому відповідач на підставі статті 50 Податкового кодексу України в будь-який момент може внести зміни до раніше поданих декларацій з плати за землю, відкоригувавши розмір орендної плати відповідно до умов договору оренди землі. В такому випадку в податковому обліку платника податків виникнуть суми, надмірно сплачені до відповідного бюджету. ГУ ДПС у Черкаській області підтверджує відсутність у ФГ податкового боргу.
Предметом спору є матеріально-правова вимога у зв`язку з нібито неналежним виконанням ФГ як орендарем земельної ділянки саме господарського зобов`язання зі сплати орендної плати, розмір та умови внесення якої передбачені умовами Договору з відповідними додатковими угодами, тому позивач як на підставу заявлених майнових вимог для визначення розміру платежів відповідачу не може посилатися на подані останнім податкові декларації з плати за землю. 
Виходячи з встановленого в договорі розміру орендної плати та фактичних сум, що були сплачені ФГ в значно більшому розмірі в рахунок орендної плати за землю, а також відсутності належних, допустимих та достатніх доказів, що б підтверджували факти неналежного виконання відповідачем свого обов`язку щодо сплати орендної плати за користування орендованою земельною ділянкою, відповідач проти позовних вимог заперечує. 
Відповідно до поданого контррозрахунку має переплату станом на грудень 2024 року - 121 643,01 грн. 
Задовольняючи позов, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що відповідач не надав суду доказів повної сплати орендної плати за земельну ділянку за увесь спірний період дії строку Договору, належного підтвердження здійснення орендної плати за землю у відповідності фактично сплаченим за платіжними дорученнями коштів у задекларованому розміру. Доказів сплати орендної плати ФГ за 2020 рік взагалі не надано.
Відповідач з даними висновками суду не погоджується та вважає, що судом при винесенні рішення не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, зокрема невірно обраховано спірний період строку дії Договору, неправильно визначено характер спірних правовідносин, порушено норми процесуального права та норми матеріального права, що відповідно до статті 277 ГПК України є підставою для скасування судового рішення.
Апелянт стверджує, що фермерське господарство до моменту винесення податкової вимоги податковими органами має право відкоригувати нараховані податкові зобов`язання з плати за землю за період з 2021 по 2024 роки шляхом подання в порядку, визначеному Податковим кодексом України, уточнюючих податкових декларацій.
Однак, станом на момент прийняття оскаржуваного рішення Господарським судом Черкаської області від 21 травня 2025 року у справі №925/1068/24, апелянт не скористався своїм правом на коригування нарахованого податкового зобов`язання з плати за землю та не подало уточнені декларації в порядку, визначеному Податковим кодексом України, не надав пояснень щодо не подання податкової декларації з плати за землю за 2020 рік, відомості про подання якої відсутні.
Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України).
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У спірному договорі оренди землі така індексація орендної плати передбачена (п.10 Договору).
За змістом п. 288.5 статті 288 Податкового кодексу України та статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території, і не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки (правова позиція викладена у постанові КГС ВС від 02 березня 2021 року у справі № 923/267/20).
Крім цього, у разі зміни протягом року об`єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни.
Особливості правового регулювання відносин з оренди землі обумовлюються, зокрема, формою власності на земельні ділянки, що орендуються. Так, норми, що регулюють розмір, форму та порядок внесення орендної плати за землі державної та комунальної власності, характеризуються більшим ступенем імперативності регулювання порівняно із землями приватної власності.
Для визначення розміру орендної плати за землі державної та комунальної власності базою для обрахунку є нормативна грошова оцінка земельних ділянок, порядок проведення якої встановлено Законом України від 11 грудня 2003 року № 1378-IV «Про оцінку земель» (Закон № 1378-IV).
Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону № 1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Відповідно до пункту 288.7. статті 288 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.
У пункті 286.2. статті 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Крім цього, у разі зміни протягом року об`єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема декларацій та платіжних доручень, відповідач не надав суду доказів повної сплати орендної плати за земельну ділянку за увесь спірний період дії строку Договору, належного підтвердження здійснення орендної плати за землю у відповідності фактично сплаченим за платіжними дорученнями коштів у задекларованому розміру. Доказів сплати орендної плати ФГ за 2020 рік взагалі не надано.
Судом встановлено, що з 22.09.2020 зареєстрованим землекористувачем спірної земельної ділянки стало ФГ «ГЕТЬМАН-2015», що підтверджується інформацією головного управління ДПС У Черкаській області від 21.08.2024 №6221/5/23-0024-12-07, іншими доказами у справі, а також визнається самим Відповідачем.
Отже, з 22.09.2020 року декларувати, нараховувати та сплачувати орендну плату за спірну земельну ділянку мало б - ФГ «ГЕТЬМАН-2015», але цього не робило, що підтверджується листом від 18.09.2024 року №6981/5/23-0013-03-04, адресованного Суду, в якому зазначається, що податковими органами направлено на адресу суду податкові декларації Відповідача, але серед додатків податкової декларації за 2020 рік немає. 
Зазначене не заперечується і Відповідачем, а також було встановлено Господарським судом Черкаської області під час розгляду справи. 
Доказів сплати орендної плати за заявлений позивачем період з 22.09.2020 по 30.06.2024 (а.с. 35, т.1), відповідачем (ФГ) під час розгляду справи судом першої інстанції не подано.
Відповідачем (апелянтом) належними, допустимими та достовірними доказами не спростовано, що задекларовані розміри орендної плати є правильними, включають до розрахунку не лише нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки та відсоткову ставку за договором оренди землі, а й проіндексований розмір орендної плати відповідно до індексів інфляції затверджених органами статистики розрахований наростаючим підсумком.
Щодо заявленого позивачем розміру недоплаченої орендної плати за 2020 рік, колегія суддів зазначає, що згідно корінця податкового повідомлення-рішення за 2020 рік, в якому попередньому орендарю - ОСОБА_1 , податковими органами була виставлена вимога зі сплати річної орендної плати у сумі 150448,31 грн., а Фермерським господарством в наступному році (2021) задекларовано річну орендну плату в сумі 153234,38 грн., інших відомостей про необхідний розмір орендної плати за 2020 рік для нарахування місячних розмірів орендної плати ФГ документи по справі не містять, а тому задекларований у 2021 році розмір орендної плати у сумі 153234,38 грн. (153234,38 грн/12=12769,53 грн. в міс. розмірі) є правильним та застосовним, оскільки НГО спірної земельної ділянки з 2020 року до 2023 року не змінювалась.
Наведений контррозрахунок відповідача не спростовує доводів позовної заяви, оскільки належним доказом виправлення помилок ФГ, допущених при поданні податкових декларацій було б подання уточнюючих (виправлених) податкових декларацій з плати за землю, як це передбачено Податковим кодексом України.
Наведені апелянтом обставини щодо відсутності обов`язку ФГ сплати орендної плати за період з 26.09.2024 року, оскільки у останнього було відсутнє зареєстроване право користування землею, а також подані до суду бланки платіжних інструкцій від 24.07.2024, від 27.08.2024, від 25.09.2024, від 25.10.2024, від 22.11.2024 (а.с.28-32, т.2), без належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження перерахування вказаних в них сум на адресу позивача у справі, не можуть бути прийняті судом як докази на підтвердження відсутності заборгованості відповідача у заявлений позивачем період.
Подані відповідачем бланки платіжних інструкцій №497 від 24.12.2024 на суму 23 212,72 грн. та №9 від 24.01.2025 на суму 23 212,67 грн (а.с.33-34, т.2) містять відмітки про прийняття їх до виконання , в той же час призначення платежу як «оренда плата за землю за 2024 рік» неможливо ідентифікувати як оплата відповідачем заборгованості за заявлений позивачем період.
При цьому вказані документи не були подані відповідачем у встановлений ГПК України строк, а саме до закінчення підготовчого провадження у справі №925/1068/24, а тому вірно не оцінювались судом першої інстанції.
Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням вищевикладених обставин, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про доведеність позивачем належними, допустимими та достовірними доказами наявність у відповідача заборгованості за заявлений період, яка підлягає стягненню за правильним розрахунком суду.
Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).
Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вірного по суті рішення суду, при ухваленні якого судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовані норми матеріального права, які їх регулюють.
Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача з висновками суду першої інстанції про задоволення позову, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б дійти висновку про помилковість висновків суду першої інстанції.
Доводи та міркування скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги у тій мірі, в якій вони узгоджуються з викладеним у даній справі, та не впливають на прийняття рішення у даному спорі, внаслідок чого у задоволенні апеляційної скарги відповідача належить відмовити.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 277, 280, ст.ст. 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Гетьман-2015» на рішення Господарського суду Черкаської області від 21.05.2025 у справі №925/1068/24 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 21.05.2025 у справі №925/1068/24 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Фермерське господарство «Гетьман-2015».
4. Матеріали справи №925/1068/24 повернути до Господарського суду Черкаської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка 

Судді А.І. Тищенко

А.О. Мальченко