Справа №536/2831/25
Провадження №2/524/1944/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 34336.52 грн, ухвалив таке рішення.
ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між 07.10.2021 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 26209000503378. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання та допущено заборгованість. ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуто всіх прав вимоги за Кредитним договором № 26209000503378 від 07.10.2021, разом з усіма додатками до нього в сумі 34336.52 грн.
У відповіді на відзив позивач вказав, що відповідно до наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за Кредитним договором №26209000503378 останній платіж було здійснено 07.03.2023 у розмірі 0,14 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 . Отже, строк позовної давності у три роки відраховується з 08.03.2023 (моменту, коли Відповідач перестав виконувати свої зобов`язання). Звертав увагу на те, що на період дії в Україні карантину позовну давність було продовжено на строк дії такого карантину.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила суд зменшити розмір нарахованих відсотків до розумного і справедливого рівня, врахувавши її майновий стан. 
В письмових поясненнях відповідач вказала, що позов визнає в частині фактично отриманих коштів та обґрунтованих нарахувань. Звертала увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження погодження між нею та банком розміру кредитного ліміту. Вказала, що позивач не надав доказів отримання нею вимоги про дострокове повернення кредиту. Звертала увагу на те, що розмір нарахований відповідачем відсотків дорівнює сумі тіла кредиту, що на її переконання, є надмірним та таким, що не відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності.
В окремій заяві просила застосувати наслідки спливу позовної давності.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
07.10.2021 ОСОБА_2 було підписано договір № 26209000503378 про встановлення кредитного ліміту, за умовами якого АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» зобов`язалось надати клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий Кредит, сплатити плату за Кредит(проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому договором. Кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком Клієнта, що відкритий в Банку. Максимальна сума кредитного ліміту 1000000 грн зі сплатою відсотків за ставкою 40,8%. Строк кредитування становить 12 місяців з дати його встановлення. Продовження строку кредитування може здійснюватись необмежену кількість разів на той же строк і на тих же умовах. Клієнт зобов`язаний внести обов`язковий платіж з 06 числа місяця, наступного за місяцем, в якому був використаний Кредит, до 05 числа місяця, що йде через один місяць після місяця, в якому був використаний Кредит. Обов`язковий платіж становить 2% від суми заборгованості за Кредитом, нарахованими відсотками і комісій за користування кредитними коштами станом на кінець останнього операційного дня місяця за який сплачується обов`язковий платіж.
28.05.2025 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу №28/05/25, відповідно до якого АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» відступив новому кредитору право вимоги від ОСОБА_1 заборгованості за договором 26209000503378 в сумі 34336.52 грн.
НОРМИ ПРАВА
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
В ч.1 ст. 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
ОЦІНКА СУДУ
Кредитні відносини передбачають наявність певних зобов`язань між сторонами, зокрема обов`язку кредитора надати кошти, а позичальника – повернути кошти та сплатити проценти. 
Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Суд приймає до уваги те, що факт укладення кредитного договору між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ОСОБА_2 сторонами не заперечувався та підтверджується наявними у справі доказами. 
Також суд враховує те, що факт переходу прав вимоги підтверджується копією договору факторингу.
Крім того, відповідачем факт отримання кредиту та користування кредитними коштами також не заперечувався.
Фактично в даній справі спір між сторонами виник з приводу нарахованих відсотків.
Суд приймає до уваги те, що розмір заборгованості підтверджується копією банківських виписок по рахункам 2203, 2208 та 2620, а також наданим розрахунком. Суд відзначає, що вказані документи містять відомості про внесені відповідачем кошти на погашення заборгованості та їх розподіл.
Суд наголошує на тому, що відповідачем не було надано доказів, які б спростовували здійснені позивачем розрахунки, не надано власний розрахунок. В свою чергу клопотання відповідача щодо перевірки судом правильності проведення розрахунку є необґрунтованим, оскільки обов`язок доказування своїх вимог і заперечень покладається на сторони, а суд має сприяти учасникам процесу у реалізації їх прав та обов`язків.
Також суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на положенні ст. 551 ЦК України, як підставу для зменшення розміру нарахованих відсотків.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Разом із тим, в цивільному праві слід відрізняти відсотки, які нараховані кредитором за порушення зобов`язання(штраф/пеня) та відсотки, які є платою позичальника за користування коштами кредитора(ст. 1048 ЦК України).
З наданих банківських виписок вбачається, що сума 17 246.66 грн є відсотками, які нараховані первісним кредитором, як плата за користування його коштами, відповідно до умов договору.
З цих підстав, суд вважає, що вказаний розмір відсотків не підлягає зменшенню на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України.
Також суд вважає, що доводи відповідача з приводу її майнового стану не є підставами для зменшення розміру відсотків, які нараховані відповідно до умов договору, які нею погоджувались.
Відтак, суд констатує, що відповідачем не було спростовано розрахунок позивача.
Суд враховує посилання відповідача на те, що позивачем не було надано доказів надіслання їй вимоги про дострокове повернення кредиту.
Суд з такими доводами відповідача погоджується та вважає їх обґрунтованими, оскільки укладений між сторонами кредитний договір є споживчим, до даних правовідносин застосовуються положення ЗУ «Про споживче кредитування».
Відповідно до ч. 4 ст. 16 наведеного закону у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла – 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Згідно із умовами договору строк кредитування становив 12 місяців з дати його встановлення та автоматично продовжувався до моменту направлення позичальником повідомлення про припинення правовідносин. Доказів, які б підтверджували факт направлення позичальником вимоги про припинення відносин, матеріали справи не містять, а відтак і договір продовжив діяти.
Суд наголошує на тому, що позивач не надав суду доказів, які б підтверджували виконання ним вимог щодо направлення позичальнику повідомлення про усунення порушення.
З цих підстав, у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором, в тому числі і заборгованості за тілом кредиту.
Схожі за змістом висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц (провадження № 14-680цс19).
За наведених обставин, суд вважає, що стягненню підлягає заборгованість, яка віднесена позивачем як прострочена, а саме: тіло кредиту - 9 935.92 грн; відсотки - 17 246.66 грн.
Щодо заяви відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 липня 2025 року по справі № 903/602/24 зробила висновок про те, що в разі якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану.
В свою чергу пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України був виключений на підставі ЗУ «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025, який набрав законної сили 04.09.2025. 
Із позовом ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» звернулось в листопаді 2025 року. З огляду на те, що відносини між сторонами виникли на підставі договору від 07.10.2021, суд вважає, що з урахуванням продовження позовної давності та її зупинення позивач не пропустив строки звернення до суду, а тому суд відмовляє у задоволенні заяви відповідача.
Щодо витрат на правничу допомогу.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності обґрунтованих заперечень сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката, зокрема через їх неспівмірність та/або за власним розсудом, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою – сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу. Зокрема, суд може змінити розмір заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу як шляхом зменшення загальної суми таких витрат, так і шляхом відмови у відшкодуванні чи зменшення розміру витрат на оплату окремих послуг адвоката.
Такі висновки викладені у постанові Велика Палата Верховного Суду від 20 травня 2026 року по справі № 911/969/24.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);  2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;  4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Так, суд приймає до уваги те, що ціна позову в даній справі дорівнює 34336.52 грн, що становить приблизно 11 прожиткових мінімумів для працездатних осіб(2025 рік), а отже вказана справа є малозначною. В свою чергу, суд приймає до уваги те, що відповідачем не було надано жодного доказу на спростування вимог позивача.
Враховуючи наведений позивачем опис виконаних робіт із зазначенням їх вартості, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн є співмірним із заявленими позовними вимогами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу в сумі 4292.91 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог(79.17%)
Керуючись ст. 526, 530, 610-612, 625, 1054 ЦК України, ст. 10, 12, 81, 258, 259, 263 – 265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ: 
Позов ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 43453613, 04112, Україна, місто Київ, вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського, будинок 8, р/р НОМЕР_3 у АТ «СЕНС БАНК» заборгованість в розмірі 27182,58 грн та судові витрати в сумі 5422,40 грн.
В іншій частині вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Діна АНДРІЄЦЬ